ŠPATNÁ VÁLKA
Důvodů, proč se vedla první světová válka, bylo mnoho.
Od roku 1871 se Německo stalo velmocí
narušení dlouho zavedené rovnováhy sil v Evropě.
Zavedené velmoci, Británie, Francie a Rusko
se spojily v roce 1914, aby zničily tohoto nového rivala.
Dne 28. června 1914
Gavrilo Princip, bosenský Srb a neúspěšný student
zavraždil arcivévodu Františka Ferdinanda,
následník rakousko-uherského trůnu.
Rakousko-Uhersko podepsalo obrannou smlouvu s Německem.
což Německo v roce 1909 znovu potvrdilo prohlášením, že
Německo bylo zavázáno stát na straně Rakouska-Uherska,
i kdyby to rozpoutalo válku.
Rakousko vyhlásilo válku Srbsku, čímž začala první světová válka.
Během celé války,
Německo chtělo mír a nemělo v konfliktu vůbec co získat.
I kdyby Německo bylo na dobré cestě vyhrát válku v prosinci 1916,
Kaiser Wilhelm nabídl, že vyjedná mír s mocnostmi Dohody.
V prosinci 1916 mělo Německo jasnou převahu.
Francie utrpěla hrozné ztráty.
Rusko čelilo vnitřnímu bolševickému povstání
a revolučním chaosem a musela stáhnout svá vojska.
Británie byla pod blokádou ponorek
a ani palec Německa nebyl obsazen.
Německo stále nabídlo velkorysé mírové podmínky.
Kaiser Wilhelm byl připraven prostě odvolat válku
a vrátit se k tomu, jak to bylo předtím.
To bylo, když sionističtí Židé Chaim Weizmann a Nahum Sokolow
oslovil Brity se špinavou dohodou.
Nabídli využití svého globálního vlivu
přivést USA do války na britské straně,
zatímco podkopává a ničí Německo zevnitř.
Výměnou za vstup do USA,
Britové by ukradli Palestinu z osmanského Turecka,
který byl spojencem Německa, a pak dovolil Židům, aby se tam usadili.
Dohoda se jmenovala Balfourova deklarace
a byl doručen baronu Walteru Rotschildovi.
Židé v Londýně pak poslali zprávy Louisi Brandeisovi,
jeden z židovských členů Nejvyššího soudu,
nařídil mu, aby tlačil na prezidenta Wilsona, aby se zapojil do války.
Další sionističtí zprostředkovatelé moci jako Bernard Baruch,
Paul Warburg a Jacob Schiff také tlačili na Ameriku, aby se připojila.
Britská vláda souhlasila
že budou podporovat židovskou vlast v Palestině
výměnou za mocnou židovskou lobby v Americe
přimět USA, aby se přidaly ke spojencům.
Britská letadla shazovala nad Německem letáky vytištěné v jidiš,
Balfourovy letáky k získání židovské podpory v Německu,
slíbil Židům vlast v Palestině poté, co vyhráli válku.
A je to tady, Balfourova deklarace.
Co cítíte, když to tady vidíte?
Opravdu cítím, že je to jeden z nejneobvyklejších okamžiků
v dějinách židovského národa.
(?) Trvalo 3000 let, než jsme se k tomu dostali.
A pak říkáte, jak se tento zázrak stal?
Je to nejneuvěřitelnější kus oportunismu.
Chci říct, pokud si myslíte, že jste měli zbídačeného potenciálního vědce,
Chaim Weizmann, který se nějak dostane do Anglie,
potkávám pár lidí (?) moji rodinu,
svádí je, má tak velké kouzlo a přesvědčení,
dostane se k Balfourovi a...
neuvěřitelně přesvědčuje Balfoura,
a lord George předseda vlády,
a většina ministrů,
že tato myšlenka národního domova pro Židy
by mělo být umožněno konat.
Poté, co byla dohoda uzavřena, židovská média
okamžitě rozpoutala tunu protiněmecké propagandy
zobrazující Němce jako barbarské huny.
To bylo provedeno, aby získal veřejnou podporu pro americkou intervenci ve válce,
zatímco sionisté a židovští marxisté z Německa
začal destabilizovat Německo zevnitř
prostřednictvím několika stávek v továrnách zbrojního průmyslu,
což oslabilo německé válečné úsilí.
Kdyby Amerika nebyla vtažena do války,
bylo by to zastaveno hned na místě
a byly by zachráněny miliony evropských životů.
Americký vstup do války pak byl uskutečněn, jak bylo slíbeno.
Lord Balfour ujišťoval sionisty, že Británie
splní svůj konec dohody po skončení války,
krádež a svržení Palestiny od osmanských Turků.
Než bude na evropské půdě prolito více evropské krve,
Německo i Rakousko-Uhersko znovu požádaly o mírové řešení.
Wilson byl nucen přiznat, že Německo a Rakousko-Uhersko
skutečně vyjádřil všeobecné mírové návrhy,
ale nenuceně je všechny propustil.
Lhát o tom, jak krásný bude poválečný mír,
Wilsonovi se podařilo oklamat tolik válkou unavených Němců
do bezpodmínečné kapitulace a odzbrojení
listopadu téhož roku 1918.
Komunisté a sionisté v Německu bodali své krajany do zad.
Marxističtí odboroví předáci nařídili tovární stávky,
který připravil německé jednotky o jejich životně důležité zásoby.
Německá morálka a průmyslová produkce rychle klesly.
Německo složilo zbraně a přálo si čestný mír.
Po válce se zrádná zrada z roku 1918 stala známou jako
„bodnutí do zad“.
Německo bylo jednoduše zevnitř zrazeno sionisty a komunisty,
a následně byli všichni svázáni jako nepřátelé,
protože si přáli, aby Německo selhalo.
V Izraeli se dnes široce slaví Balfourův den, 2. listopadu.
Palestinští Arabové to vnímají jako den smutku.
VERSAILLSKÁ SMLOUVA
V lednu 1919 se vítězové setkali na pařížské mírové konferenci
finančně rozdrtit Německo
a určit nové hranice poraženého národa.
Německo nebylo ani pozváno
a nebude mít žádné slovo v konečných rozhodnutích,
jak globalisté roztrhali Německo na kusy.
Konference také vytvořila základ pro budoucí světovou vládu,
Společnosti národů.
Sionistická delegace, která byla přítomna,
které přivedly Ameriku do války,
také zajistil, že bývalá arabská území Osmanské říše
byly odděleny od turecké nadvlády a příliš rozděleny na malé státy,
aby se Palestina mohla stát britským protektorátem.
Židé si pak nárokovali kus Palestiny
garantované Společností národů,
přesně tak, jak Herzl v roce 1887 předpověděl.
Z pařížské mírové konference,
20. června 1919 přišla brutální a nechvalně známá Versailleská smlouva.
a San Germainská smlouva dne 20. září téhož roku.
Dokonce i liberální historici dnes uznávají zlo Dohody.
Německo, které nechtělo žádnou válku, které se snažilo válce vyhnout
a to při mnoha příležitostech nabídlo uzavření míru
po celou válku byl nyní zcela odzbrojen.
Německo bylo nuceno platit masivní válečné reparace
ve formě peněz a přírodních zdrojů.
Drtivé splátky dluhu, 100 miliard marek,
rovnající se jednomu bilionu dolarů v moderní měně,
zdevastoval německou ekonomiku
a brzy způsobily hyperinflační měnový kolaps.
Celková suma válečných reparací požadovaných od Německa
bylo asi 226 miliard marek.
Cílem bylo finančně rozbít Německo.
John Maynard Keynes předpověděl, že tyto tvrdé reparace
vedlo k finančnímu kolapsu Německa.
Německé ozbrojené síly byly omezeny na 100 000 mužů
určené výhradně pro policejní úkoly v zemi
a odvod byl zakázán.
Všechny německé kolonie jí byly odebrány.
Totéž se stalo s řadou německých oblastí v Evropě.
Celkem se Německo muselo vzdát 13 % svých pozemků.
Několik milionů Němců skončilo uvízlo mimo Německou říši
a miliony byly násilně vyhnány ze svých domovů.
Německo také ztratilo velkou část svého průmyslu
kdy zmizela klíčová aktiva železné rudy a uhlí.
Průmyslové německé Porýní by na 15 let obsadily francouzské jednotky.
Versailleská smlouva byla pro Německo zničující mírovou smlouvou,
ale dohoda měla také vážné ekonomické důsledky,
nejen pro Německo, ale i pro Evropu a svět,
protože Německo bylo tak důležitou cihlou ve světové ekonomice.
Smlouva obsahovala 440 doložek.
414 z nich bylo speciálně věnováno potrestání Německa
za válku, ve které byl národ zcela nevinně.
V Times, 1919, Winston Churchill vyjádřil konečný cíl smlouvy.
„Pokud by Německo v příštích 50 letech znovu podnikalo,
vedli jsme tuto válku (WW1) marně." - Winston Churchill
WEIMARSKÉ REPUBLIKY
Obklíčení a bezprecedentní hladová blokáda
zabil téměř milion německých dětí, žen, starých mužů
a nejkřehčí ve společnosti.
Spojenci nyní měli pouze jeden pevný záměr:
prodloužit moc Versailles a zničit Německo nadobro.
Německo bylo nyní zcela odzbrojeno a bylo poškozeno na všech stranách,
a neměla se jak bránit.
Mohli se její sousedé kdykoli rozhodnout, že ji napadnou.
Kvůli obrovským nákladům na opravy, které je třeba zaplatit ve zlatě,
pro značku už nebyla žádná podpora.
To vedlo k inflaci, která totálně vymazala všechny německé úspory.
Německo 1922 až 1923 čelilo nejděsivější hyperinflaci
svět kdy viděl a německá marka se stala bezcennou.
Nezaměstnanost, hlad a beznadějná budoucnost
vyznamenal pro německý lid Výmarskou republiku.
Míra sebevražd byla vysoká, nezaměstnanost přesáhla 30 %
jak zoufalí Němci spáchali sebevraždu.
Porodnost byla extrémně nízká.
Ve vzduchu byla anarchie a chaos.
Nebylo nic odzbrojeného, ​​poníženého a hladového německého lidu
mohli to udělat, protože komunisté dokonce obsadili části mnoha měst.
V roce 1929 Federální rezervní systém způsobil Velkou hospodářskou krizi.
Výzkumník Boris Borisov a jeho článek s názvem „Americký hladomor“
odhaduje oběti finanční krize v USA na více než 7 milionů lidí.
Globalistickým mocnostem se nyní podařilo zorganizovat další hladomor
která zabila miliony bílých Evropanů jako předtím v Rusku.
Ben Bernanke řekl o Velké hospodářské krizi:
"Dokázali jsme to."
Tím my, Bernanke, samozřejmě myslel židovské vůdce
Federálního rezervního systému.
Zpátky v Německu se projevily dopady zhroucení akciového trhu
bylo ještě horší než v kterékoli jiné zemi,
když byly vymazány životní úspory lidí,
ceny se zdvojnásobily každé dva dny po dobu 20 měsíců v řadě.
V roce 1922 se inflace divoce vymykala kontrole.
Lidé by dostali ráno výplatu a měli by kufr plný bankovek
(?) a museli by běžet do obchodů,
protože v době mezi výplatou Anton Gill - Author
a čas, kdy kupovali své zboží, jídlo, Tanec mezi plameny: Berlín mezi válkami
ceny by se zvýšily.
Berlín byl ve stavu totálního, totálního chaosu.
Statisíce vyvlastněných hladovějících na ulicích.
Přitom jste měli velmi bohaté lidi.
Na jedné straně chudáci jedí tuřínovou polévku.
Řezníci prodávající vrány, veverky, dokonce i krysy.
A na druhé straně lidé, kteří si to mohli dovolit,
jíst ta nejhonosnější jídla, jako by se nikdy nezamysleli.
Za jedinou poštovní známku museli Němci zaplatit 2 až 20 miliard marek.
Bochník chleba stál 2 miliardy marek.
Libra másla stála 2 biliony marek.
Nejhůře dopadla německá střední třída
a viděli, jak jsou zničeny všechny jejich úspory a podniky.
Hladovějící rodiny a děti žebraly na ulicích.
Mnoho Němců označovalo své znehodnocené peníze jako
"Jude fetzen", židovské konfety,
protože zatímco Němci hladověli,
Židé žili svůj zlatý luxusní život v republice.
Německo bylo na konci roku 1929 totálně v bankrotu.
Židovský statistik Alfred Marcos
odhadoval průměrný židovský příjem pro rok 1930
jako trojnásobek průměrného příjmu pro zbytek populace.
Všechna průmyslová odvětví, stejně jako v Porúří, zkrachovala
a všichni pracovníci byli propuštěni po milionech.
V lednu 1933 bylo přes 6 milionů Němců nezaměstnaných.
Přestože Židé tvoří méně než 1 % německé populace,
politický vliv Židů ve Výmarské republice
byl značně neúměrný jejich počtu v populaci.
Podařilo se jim ovládnout více než 50 % médií a tisku,
a 70 % všech porotců, 57 % obchodu s kovy,
22 % obilí a 39 % textilního obchodu.
Německé bankovnictví a finance byly pod úplnou kontrolou Židů.
Zvláště patrné byly v privátním bankovnictví v Berlíně,
která v roce 1923 měla 150 soukromých židovských bank,
na rozdíl od pouze 11 soukromých nežidovských bank.
4 ze 6 členů kontrolní rady ředitelů Reichstagu byli Židé,
včetně Jacoba Goldschmidta a Rudolfa Havensteina.
Aby někdo mohl ovládat mysl lidí,
člověk musí ovládat tisk a média.
Židovská nadvláda tisku a veřejného mínění
začala s tiskovou agenturou Reuters v roce 1865.
Založena Židem Paulem Reuterem, narozeným Israel Beer Josaphat v roce 1865,
společnost Reuters Telegram Company
byla první velká zpravodajská organizace na světě.
Téměř všechny hlavní zpravodajské zdroje na světě dnes
předplatí služby Reuters,
která působí ve více než 200 městech v 94 zemích v přibližně 20 jazycích.
Washington Post byl ovládán
sionistický předseda Federálního rezervního systému Eugene Meyer.
V roce 1940 Meyer vyhodil pacifistického redaktora Washington Post
za to, že odmítl podpořit účast USA ve druhé světové válce.
Post bude později předán Meyerově dceři,
zesnulá Katharine Mayer Grayham.
V roce 1896 Adolph Ochs koupil New York Times
a založil New York Times Company.
Rodina Ochs Sulzberger, jedna z novinových dynastií Spojených států,
od té doby vlastní New York Times.
Již 117 let nejvlivnější zdroj zpráv v Americe
byl v rukou stejné rodiny.
V roce 1926 založil Žid David Sarnoff NBC,
první velká vysílací síť v USA.
V roce 1928 27letý židovský obchodník William S. Paley
zajistila většinové vlastnictví CBS Radio Network.
Paley rozšířil CBS na národní velmoc se 114 přidruženými stanicemi.
Je velmi důležité si uvědomit, že čtyři nejmocnější mediální zdroje,
Washington Post, New York Times, NBC a CBS,
byly nyní všechny pod totálním židovským vlastnictvím a kontrolou.
Židovský deník, 27. července 1935, řekl:
„Existuje pouze jedna moc, která se skutečně počítá: síla politického tlaku.
My, Židé, jsme nejmocnější lidé na Zemi,
protože máme tuto moc a víme, jak ji použít."
Dva největší německé noviny před rokem 1933 byly také v židovských rukou.
Leopold Ullstein, August Scherl a Rudolf Mosse,
tito Židé měli prakticky monopol na německý tisk.
Jejich hlavní publikací byl Berliner Tageblatt.
Editorem tohoto listu byl Theodore Wolf, Žid,
který se také významně podílel na politice.
Všechny úvodníky, všechny zásady, všechny myšlenky
a každá jednotlivá sféra hlavního vlivu
nyní spadalo pod židovskou kontrolu.
Z 29 legitimních divadel v Berlíně mělo 23 židovské ředitele.
V roce 1931 bylo ze 144 filmových scénářů převedeno na filmy,
119 bylo napsáno Židy a 77 bylo vytvořeno Židy.
1866: Neúspěšný pokus o atentát na německého kancléře Bismarcka.
1874: Druhý neúspěšný pokus o atentát na Bismarcka.
1878: (květen) Neúspěšný pokus o atentát na německého císaře Viléma.
1881: Car Ruska je zavražděn poté, co čtyři předchozí pokusy selhaly.
1893: Starosta Moskvy je zavražděn. 1884: Rudí zabili v Chicagu 8 policistů.
1894: Francouzský premiér je zavražděn. 1897: Zavražděn španělský premiér.
1900: Italský král je zavražděn. 1901: Americký prezident William McKinley je zavražděn.
1905: Neúspěšný pokus o atentát na španělského krále a královnu.
1905: Velký vévoda Ruska je zavražděn.
1908: Král a korunní princ Portugalska jsou zavražděni.
1911: Zavražděn ministerský předseda Ruska.
1918: Ruský car a celá jeho rodina jsou zavražděni.
1919: Rudí bombardovali Wall Street v New Yorku; 38 lidí zabito.
1919: Soukromý dům amerického generálního prokurátora A. Mitchella Palmera je bombardován.
1922: Neúspěšný pokus o atentát na francouzského prezidenta.
1932: Balíková bomba zničí dům amerického soudce Webstera Thayera a zraní jeho manželku.
1933: Starosta Chicaga je zavražděn.
1918-1933: Sovětský svaz v čele s bývalými pouličními radikály: Lenin, Trockij,
Stalin a spol. vraždí, mučí a vězní desítky milionů nevinných lidí.
„Světová revoluce, kterou zažijeme, bude výhradně naší záležitostí a bude odpočívat
v našich rukou. Tato revoluce posílí židovskou nadvládu nad všemi ostatními lidmi."
„Když se ptáte, co Němci udělali Židům,
vždy se musíte ptát, co udělali Židé Němcům.
V roce 1918 Lenin a Trockij založili Komunistickou internacionálu,
také známý jako Kominterna, v Moskvě, Rusko.
Ve dnech po bolševické revoluci v Rusku,
Trockij prosazoval myšlenku permanentní revoluce,
což znamenalo, že Sovětský svaz musel politicky provokovat jiné národy
po celém světě, aby zahájili vlastní bolševické revoluce.
Kominterna otevřeně prohlásila, že jejím záměrem je bojovat
za vytvoření mezinárodní sovětské republiky,
tj. komunistická světová vláda.
Přidružené strany Kominterny vytvořené ve Francii, Itálii, Číně,
Německo, Španělsko, Belgie, USA a další země.
Ideologie komunismu se šířila Evropou jako jed.
Autor Ernest Elmhurst to v roce 1938 vysvětlil
„Socialismus, komunismus a bolševismus jsou ve skutečnosti pouze články plánu
svět-objímajícího judaismu, s jeho konečným účelem
přinutit celý svět pod židovskou nadvládu...“
Po ruské revoluci v roce 1917
revoluční židovskí komunističtí vůdci Karl Liebknecht a Rosa Luxemburgová
vedl skupinu židovských komunistů Kurt Eisner, Paul Levi,
Franz Mehring, Wilhelm Pieck, Richard Muller,
Emil Barth, Gustav Landauer, Eugen Levine a Emil Eichhorn
pokusit se o násilnou a krvavou komunistickou revoluci i v Německu.
Židobolševičtí bandité se o to marně pokoušeli
oklamat německé dělníky, aby dovolili rudým dělat to, co dělali v Rusku
a zotročit celý národ pod komunistickou vládou.
Hrdinsky je zastavili v roce 1919 veteráni v německém Freikorpsu.
Polovojenské jednotky Freikorps, vytvořené z vlasteneckých veteránů
zpět ze zákopů, nastěhovali se, aby očistil Berlín od rudé špíny.
Žid Bela Kun podnítil židovskou revoluci
a v březnu 1919 převzal vedení Maďarska.
Po měsících rudého teroru a masakrech křesťanů,
se Maďaři dokázali bránit.
Maďarský kontraadmirál Miklos Horthy,
vytvořil národní armádu k boji proti bolševikům.
S podporou rumunské armády
Horthymu se 1. srpna 1919 podařilo získat zpět zemi.
V Itálii komunisté vedení Židy páchali masové vraždy v Ceraně(?),
Modena, Bologna, Teatro (?), Yana (?) a Milán,
ale byli poraženi Mussoliniho fašistickými silami.
Fašismus byl hnutím za záchranu Evropy před komunismem.
Dnes, díky našim globalistickým médiím,
téměř každý si myslí, že fašismus byl něco hrozného.
Fašismus je zkrátka obránce národa, jeho kultury a lidí.
Za fašismu hraje vláda klíčovou roli při sledování filmu,
divadlo, umění, literatura, hudba, vzdělání atd.
abychom si udrželi vysokou morální úroveň,
udržovat věci čisté a slušné,
podporovat silný smysl pro vlastenectví a čest,
a zabránit šíření dekadence, která korumpuje společnost zevnitř.
Dokonce i Winston Churchill si myslel, že fašismus
"se ukázal jako nezbytný protijed na jed komunismu."
O Mussolinim řekl: "Římský génius... největší zákonodárce mezi lidmi."
Winston Churchill ve svém projevu v Římě 20. ledna 1927 řekl:
Kdybych byl Ital, jsem si jistý, že bych byl
z celého srdce s vámi od začátku do konce...
...Itálie ukázala, že existuje způsob boje proti podvratným silám
která dokáže shromáždit masy lidí, řádně vedena,
vážit si a chtít bránit čest a stabilitu civilizované společnosti...
...Od této chvíle nebude žádný velký národ nezaopatřený
s konečným prostředkem ochrany
proti rakovinnému bujení bolševismu“.
O 12 let později se Winston Churchill zarovná
jeho země a lid s bolševismem.
Oswald Mosley byl fašistický vůdce Británie
a pokusil se zachránit i svou zemi, ale nikdy se mu nepodařilo získat dostatek moci.
Corneliu Codreanu řekl: „Fašismus znamená především,
bránit svůj národ před nebezpečím, které mu hrozí.
Znamená to zničení těchto nebezpečí
a otevření volné cesty k životu a slávě pro váš národ.“
Židovští bolševici se pak v roce 1936 pokusili dobýt Španělsko,
což vedlo ke krvavé španělské občanské válce.
Židé zahájili orgie masového vraždění, znásilňování a ničení.
Žid Leiba Lazarevich Feldbin, důstojník sovětské Rudé armády,
byl šéfem sovětské bezpečnosti ve španělské občanské válce.
Ve Španělsku bylo zničeno přes 20 000 kostelů.
Bylo zabito 6832 španělských kněží, 3000 mnichů, 300 jeptišek a 13 biskupů.
Asi 4 000 laiků bylo také zavražděno za to, že pomáhali nebo skrývali jeptišky nebo kněze.
Feldbin byl jedním z hlavních strůjců masakrů.
V roce 1939 oddaný římskokatolický generál Francisco Franco
vystupňoval a vytvořil sjednocenou nacionalistickou skupinu
a podařilo se mu zachránit Španělsko před komunistickým převzetím.
Franco měl podporu Antonia Salazara v Portugalsku,
Benito Mussolini v Itálii,
a Adolf Hitler v Německu.
8. února 1920 vyjádřil Sir Winston Churchill poplach
o světovém vývoji v rozhovoru zveřejněném v
The Sunday Illustrated Herald (Londýn):
„Od dob Adama (Spartaca) Weishaupta až po dny Karla Marxe
k těm Trockého, Bela Kuna, Rosy Luxemburgové a Emmy Goldmanové.
Toto celosvětové spiknutí za svržení civilizace
a pro rekonstrukci společnosti na základě zastaveného vývoje,
závistivé zlomyslnosti a nemožné rovnosti, neustále roste."
Ideologická a kulturní subverze je jemná, postupná a
trvalé podkopávání vnitřních hodnot jiných skupin,
silné stránky a způsob života s cílem učinit je zranitelnými.
To je strategie, kterou používali komunisté
když infiltrovali a ovládli společnosti zevnitř,
počínaje Německem.
Čtyři fáze podvracení jsou:
Demoralizace, destabilizace, krize a normalizace.
Když Sověti použili frázi ideologická subverze,
co tím myslí?
Ideologická subverze je proces, který je legitimní, otevřený a otevřený. Jurij Alexandrovič Bezmenov (také znám jako "Tomáš Schuman")
Můžete to vidět na vlastní oči.
Vše, co musíte udělat, všechna americká masmédia musí udělat
odpojit své banány od uší, otevřít oči a oni to vidí.
Na špionáž jako takovou je vynaloženo jen asi 15 % času, peněz a pracovních sil.
Zbylých 85 % je pomalý proces,
které nazýváme buď ideologická subverze, nebo aktivní opatření.
„Aktivnye meroprijatija“ v jazyce KGB nebo psychologické války.
V podstatě to znamená změnit vnímání reality
každého Američana do takové míry,
navzdory velkému množství informací,
nikdo není schopen dospět k rozumným závěrům
v zájmu obrany sebe, svých rodin,
jejich komunita a jejich země.
Je to skvělý proces vymývání mozků,
který jde velmi pomalu a je rozdělen do čtyř základních fází.
První z nich je demoralizace.
Demoralizace národa trvá 15 až 20 let.
Proč tolik let? Protože se jedná o minimální počet let,
což vyžaduje vychovat jednu generaci studentů
v zemi vašeho nepřítele vystaveného ideologii nepřítele.
Jinými slovy, ideologie marxismu leninismu
je pumpován do měkkých hlav
nejméně tří generací amerických studentů
aniž by byl napadán nebo vyvažován
základními hodnotami amerikanismu, americký patriot.
Demoralizační proces ve Spojených státech je již v podstatě dokončen.
Za posledních 25 let...
Vlastně je to přeplněné, protože demoralizace nyní zasahuje i do takových oblastí
kde předtím nebyl ani soudruh Andropov a všichni jeho odborníci
by dokonce snil o takovém obrovském úspěchu.
Většinu z toho dělají Američané Američanům
kvůli nedostatku morálních standardů.
Jak jsem již zmínil, na vystavení pravdivým informacím už nezáleží.
Člověk, který byl demoralizován, není schopen posoudit pravdivé informace.
Fakta mu nic neříkají.
I když ho zasypu informacemi, autentickými důkazy,
s dokumenty, s obrázky,
i když ho vezmu násilím do Sovětského svazu
a ukázat mu koncentrační tábor,
odmítne tomu uvěřit, dokud nepřijme
kopanec do jeho tlustého dna.
Když mu srazí vojenská bota, pak to pochopí, ale ne dříve.
To je tragické na situaci demoralizace.
Takže další fází je destabilizace.
Tentokrát se podvraceč nestará o vaše nápady
a vzorce vaší spotřeby, zda jíte nezdravé jídlo
a ztloustnout a ochabnout, už na tom nezáleží.
Tentokrát... a destabilizace národa trvá jen 2 až 5 let,
důležité jsou podstatné věci: ekonomika, zahraniční vztahy, obranné systémy.
A můžete to vidět docela jasně, že v některých oblastech,
tak citlivé oblasti, jako je obrana a ekonomika,
vliv marxistických leninských myšlenek
ve Spojených státech je naprosto fantastický.
Nikdy jsem tomu nemohl uvěřit, před 14 lety,
když jsem přistál v této části světa, že proces půjde tak rychle.
Další fází je samozřejmě krize.
Dovést zemi na pokraj krize může trvat až 6 týdnů.
Nyní to můžete vidět i ve střední Americe.
A po krizi s násilnou změnou mocenské struktury a ekonomiky
máte za sebou tzv. období normalizace. Může to trvat neomezeně dlouho.
To se stane ve Spojených státech,
pokud dovolíte všem šmejdům přivést zemi do krize,
slibovat lidem všemožné dobroty a ráj na zemi.
Chcete-li destabilizovat svou ekonomiku,
odstranit princip hospodářské soutěže na volném trhu
a dosadit vládu Velkého bratra ve Washingtonu DC,
který bude slibovat spoustu věcí.
Nezáleží na tom, zda jsou sliby splněny nebo ne.
Vaši levičáci ve Spojených státech, všichni tito profesoři,
a všichni ti krásní obránci občanských práv,
jsou nástroji v procesu podvracení.
Jen k destabilizaci národa.
Když jejich práce skončí, už nejsou potřeba.
Vědí příliš mnoho.
Někteří z nich, když jsou rozčarovaní,
když uvidí, že se k moci dostal marxista-leninista,
evidentně se urazí, myslí si, že se dostanou k moci.
To se samozřejmě nikdy nestane.
Budou postaveni do řady u zdi a zastřeleni.
Ke konci roku 1922 vznikla Komunistická internacionála, Kominterna,
začali uvažovat, jak by se jim podařilo ovládnout Evropu
tím nejúčinnějším způsobem.
Z Leninovy ​​iniciativy bylo uspořádáno setkání
na Institutu Marxe Engelse v Moskvě.
Cílem setkání bylo odstartovat Marxovu kulturní revoluci.
Mezi přítomnými na setkání byl Gyorgy Lukacs,
židovský maďarský aristokrat a syn bankéře.
V létě 1924 se Lukacs přestěhoval do Německa.
Zde uspořádal první schůzku
skupiny komunisticky orientovaných intelektuálů.
Toto setkání mělo vést založení Frankfurtské školy.
Ústav byl oficiálně založen a financován
od židovského milionáře Felixe Weila.
Tento ústav se jmenoval Institut pro sociální výzkum.
Později bude známá jako Frankfurtská škola.
Tito noví marxisté pod vedením Maxe Horkheimera
věřili, že Evropané příliš lpí na tradicích,
rasu, národ, rodinu a víru, abychom byli schopni přijmout komunismus.
Antonio Gramsci ve vězení popsal ten marxismus a komunismus
mohla vzkvétat až po dlouhém pochodu kulturními institucemi.
Teprve potom, když zkorumpovali všechny západní hodnoty
a znemožnil nám život,
mohli zavést diktaturu proletariátu.
To bylo také to, co fabijští socialisté udělali, aby oslabili země
a pomalu zavádí mezinárodní komunismus.
Mantrou by nyní bylo změnit a zničit západní kulturu
než by byl přijat komunismus.
Gyorgy Lukacs věřil, že pro vznik nové komunistické kultury
existující evropská kultura musela být zničena.
Neexistuje žádný jiný způsob, jak získat kontrolu nad společností se silnými morálními hodnotami
než tyto hodnoty oslabit.
Řekl: „Viděl jsem revoluční destrukci společnosti
jako jediné řešení kulturních rozporů epochy...
K takovému celosvětovému převrácení hodnot nemůže dojít
bez zničení starých hodnot
a vytvoření nových revolucionářů."
Willi Munzenberg řekl:
„Musíme organizovat intelektuály a využívat je
ABY ZÁPADNÍ CIVILIZACE PACHLALA.
Teprve potom, až budou mít
PORUŠIL VŠECHNY JEHO HODNOTY A ZNEMOŽNIL ŽIVOT,
můžeme zavést diktaturu proletariátu?"
Z toho vznikl kulturní marxismus, podvratná ideologie,
což znamenalo, že pohlaví, sexuální orientace, rodina, rasa,
kultura nebo náboženství, každý jednotlivý aspekt identity bílého člověka
měl být vyslýchán. Každá norma nebo standard ve společnosti
napaden a ideálně pozměněn a zbořen,
ve prospěch domněle utlačovaných skupin
místo Evropanů.
To by prý vytvořilo společnost, ve které by Židé
nebyl by vnímán jako vnější odlišná třída,
kde by se mohli cítit bezpečněji vylézt na nejvyšší pozice ve společnosti
aniž by narazila na velký odpor Evropanů.
Celý účel kulturního marxismu
bylo delegitimizovat a vyhnat evropské etnické zájmy
a nahradit je menšinami.
Když jsem začal psát o židovských intelektuálních hnutích,
Uvědomil jsem si, že nemůžu jen tak chodit a počítat Židy.
Musel jsem ukázat, že máte soudržné jádro Židů
které se vzájemně posilovaly,
že byli páteří tohoto hnutí.
A musel jsem ukázat, že tito lidé se identifikovali jako Židé,
a musel jsem ukázat, že vidí, co dělají
jako prosazování konkrétních židovských cílů.
Například jedna z nejčastějších věcí byla
měli obavy z antisemitismu.
Trochu toho, co jsem napsal v mé knize "Kultura kritiky"
měl ukázat, že Židé,
kteří byli centrem židovských intelektuálních hnutí,
velmi se obávali problémů, jako je antisemitismus,
že se snažili rozvíjet teorie
ve které byl antisemitismus patologií,
ve kterém antisemitismus neměl žádný intelektuální základ,
ve kterém to bylo morálně za hranou.
Důležité bylo ukázat, že židovská identifikace je důležitá
v prosazování konkrétní židovské věci.
To však neznamená, že to byl cíl, který mají všichni Židé.
Ve skutečnosti neříkáme, že všichni Židé jsou něčím.
Například psychoanalýza má specifické cíle.
Měli obavy z antisemitismu,
ale to neznamená, že většina Židů
dokonce věřil v psychoanalýzu nebo cokoli jiného.
Mluvíme o soudržné skupině lidí.
Je velmi snadné ukázat, že intelektuálové Frankfurtské školy
Max Horkheimer, Adorno a tito další prominentní lidé z Frankfurtské školy
měl silnou židovskou identitu.
Franz Boas, slavný antropolog, velmi silná židovská identita.
Velmi hluboký zájem o specifické židovské problémy, jako je antisemitismus
a že viděli jejich konkrétní intelektuální úsilí
jako prosazování konkrétních židovských cílů.
Na prosazování vlastních cílů není nic špatného, ​​to děláme všichni.
Jediná věc je, že ty cíle
často jsou v konfliktu s ostatními lidmi, a tak v podstatě
(?) například Frankfurtská škola vyvinula ideologii
ve kterém jakákoliv skupinová identifikace
který nežid měl, bylo považováno za patologii,
takže pokud se někdo jako já identifikuje jako běloch
a myslel jsem si, že mám zájem jako bílý člověk,
no, to bylo viděno jako psychiatrická porucha.
Nikdy nebyla zmínka o Židech s velmi silným
smysl pro židovskou identitu a židovské zájmy,
že je s nimi něco v nepořádku.
Byla to ideologie, která formulovala
(?) to opravdu zarámované ??? chování nežidů jako patologické.
Dokonce i rodinný život nežidů se silnými rodinnými vazbami a tak dále,
něco s nimi není v pořádku.
Jejich rodiny byly autoritářské a dělali všechny psychoanalytické věci
pokusit se něco takového dokázat, ale bylo to jen, víš,
vymyšlená věda a žádný vědecký základ.
Po Marxovi tu byla skupina marxistů, kteří moudře rozhodli G. Edward Griffin, autor
že byste mohli přivést tuto kolektivistickou společnost k národu The Creature z Jekyll Island
i prostřednictvím kultury, zaváděním určitých hodnot a pojmů
to by rozbilo rodinu.
Například kdybyste mohli nějak rozložit rodinnou jednotku
aby již nebyla soběstačná a ve společnosti již nebyla ceněna,
pak by zbyli jednotliví členové
kteří se dříve mohli v nouzi obrátit na rodinu o podporu,
teď by byli odříznuti, Rozbít rodinu
byli by bez místa, kam jít v době nouze,
tak se teď musí obrátit na vládu.
I když kulturní marxismus by byl tímto typem činnosti
v každé společnosti, která rozbíjí kulturu takovým způsobem, ženy „utlačované“ ženy „osvobozené“
aby se lidé instinktivně obrátili na vládu jako na alternativu
za podporu, kterou by jinak měli.
To se děje prostřednictvím umění a hudby,
je to prostřednictvím literatury, je to prostřednictvím filmů a podobných věcí.
Implantace určitých myšlenek a konceptů,
které je činí velmi zralými pro filozofii kolektivismu
a činí je velmi zralými k tomu, aby se obrátili k vládě
jako velký táta, velký řešitel všech problémů.
Kolektivismus znamená, že pokud je něco dostatečně důležité
pak by měl zasáhnout stát
a ujistěte se, že se všichni přizpůsobí, ať chtějí nebo ne.
Celý smysl socialistické společnosti
je dělat čtyři věci, o kterých mluví Marx.
1 - Zničení rodiny; 2 - ničení majetku; CÍLE MARXISMU
3 - zničení náboženství; a 4 - zničení národa.
A to, čím skončíte, je gulag
kde se celá země stává Sovětským svazem.
Téměř každý film, který dnes Hollywood vydá
musí zobrazovat postavy s alespoň jedním z následujících atributů:
1 - hlavní hrdina a/nebo antagonista jsou rozvedeni. POŽADAVKY NA FILM
2 - žena je zobrazena jako dominantní, ovládající, násilnická a/nebo na muže.
3 - muž je zobrazen jako rezervovaný, ženský, příliš citlivý a/nebo podvádějící.
4 - někde v rodině alespoň jeden z jejích nejbližších členů
musí být lesba, gay, bisexuál nebo libber žen.
Často jsou atributy smíchány v různých poměrech
a dokonce smíšené s nádechem schizofrenie
jak si muži a ženy vyměňují role.
Jedním z velkých témat ve filmech posledních let bylo to
bílí mají téměř tendenci mizet z pozic hrdinů,
být tak trochu idealizovaný nebo něco takového.
(?) Na místě, kde máte lidi, jako je obsazení Morgana Freemana velmi zodpovědné,
morální, božská postava a tak dále,
nebo máte akční figurky jako Will Smith a Wesley Snipes a tak dále,
tak to máš strašně moc vysídlení bílých jako
mediální obrazy v posledních desetiletích.
A zatímco běloši jsou často zločinci,
často máte blonďaté modrooké lidi, kteří hrají kriminální role,
hraní na lidi, kteří jsou nečestní, slabí nebo poddaní.
A černé postavy jsou velmi silné, velmi moudré,
často vidíte samozřejmě černé počítačové techniky, černé vědce,
černí učitelé a profesoři, kteří jsou velmi moudří a všemu rozumí.
Běloši jsou zobrazováni jako hloupí, často jako nezodpovědní,
často potřebují radu černochů nebo jiných menšin.
Je to opravdu vizuální posun bílých
z centra na periferii
a myslím, že to připravuje bílé lidi
za jejich vytěsnění v kultuře jako celku.
Goran Rosenberg, švédský židovský spisovatel a novinář, vysvětluje cestu
za tlakem na zničení bílých zemí pomocí kulturního marxismu:
„Historicky se Židům v národech a říších vždy dařilo
s multikulturním, pluralitním a tolerantním prostředím,
zatímco v silných, etnických nebo nacionalistických společnostech se jim dařilo špatně.
Evropští Židé byli vždy symbolickým cizincem nebo „jiným“.
Proto podle definice
společnost, kde je cizinec vítán, je pro Židy dobrá.
Budoucnost evropského židovstva závisí na našich schopnostech
formovat multikulturní, pluralitní a různorodou společnost.“
Webové stránky smashculturalmarxism.com
velmi dobře vysvětluje fenomén kulturního marxismu.
Kulturní marxismus nebo kulturní bolševismus, generická kultura,
snaží se zničit vše dobré na společnosti, co ji drží pohromadě,
co jí pomáhá k pokroku, co podporuje inteligenci a krásu.
Snaží se degenerovat společnost a přivést ji do nižší formy
kde jsou lidé méně inteligentní a více živočišní.
Je to založeno na marxistické lži
že všechno dobré ve společnosti je formou útlaku.
Pokaždé, když někdo propaguje kulturní marxismus,
používají stejnou linii a tvrdí, že jde o osvobození lidí od útlaku.
Všechna tato společná kulturní marxistická témata jsou propagována
stejnou lží, jakou jsou činěny ve jménu svobody:
liberalismus, sexuální perverze, degenerované umění, degenerovaná hudba,
masová imigrace, anti-inteligence a propagace lidí, kteří se chovají jako zvířata,
zkažené verze feminismu, multikulturalismu,
utlačování lidí evropského původu a ničení nacionalismu,
a zničení nežidovského náboženství.
Kulturní marxismus je z velké části syntézou Marxe a Freuda.
Je to marxismus uplatňovaný v kulturní sféře
a analýzy v ovládání médií, umění, divadla, filmu
a další kulturní instituce ve společnosti,
často s důrazem na třídu, pohlaví a rasu.
Jako forma politické analýzy,
kulturní marxismus nabyl na síle ve 20. letech 20. století
a byl modelem používaným skupinou intelektuálů v Německu
známá jako Frankfurtská škola,
a později další skupinou intelektuálů
v Centre for Contemporary Cultural Studies v Birminghamu v Anglii.
Oblasti kulturních studií a kritické teorie
jsou zakořeněny a ovlivněny dílem kulturního marxismu.
Kulturní marxismus je formulován jako způsob, jak rozvrátit evropské národy
a civilizace pomocí jiných metod než přímé politické akce.
Theodor Adorno byl také původním členem Frankfurtské školy.
S pomocí Amerického židovského výboru
napsal knihu s názvem „Autoritářská osobnost“.
Účelem knihy bylo, aby zazněla každá příslušnost ke skupině
jako by to byl příznak duševní poruchy.
Vlastenectví, náboženství, loajalita k rodině a rase
byly znaky nebezpečné a defektní autoritářské osobnosti.
To hlásala školní kritická teorie
autoritářská osobnost byla produktem patriarchální rodiny.
To byl jeden ze základních principů kulturního marxismu,
potřeba rozbít rodinnou jednotku.
(? ) Frankfurtská škola založila... rozvinula ideologii
že jsi musel odmítnout svou rodinu.
Tím, že svou rodinu odmítnete, byste pak s větší pravděpodobností přijali
nebo by bylo méně pravděpodobné, že budete protižidovský.
A tak, víte, to byla pozoruhodná věc, protože
nikdy nepředpokládali, že by židovské děti měly odmítat své rodiče.
Budou propagovat judaismus další generaci.
Musíte mít děti, které se identifikují se svými rodiči,
ale autoritářská osobnost, která se identifikuje s vašimi rodiči,
kteří byli zvláště křesťané, byl ztělesněním patologie.
Toto muselo být vymýceno.
(?) Viděl jsi, co je to autoritativní osobnost?
Prosazování jedinců radikálního individualismu jako kulturního ideálu.
Nyní má ovšem individualismus v evropské společnosti dlouhé kořeny,
ale to, o čem mluvíš, s radikálním individualismem,
se vzdává všech svých věrností.
Prostě se stanete izolovaným jedincem.
Toto není předpis, který Židé kdy přijali.
Chci říct, pokud existuje něco, co je charakteristické pro judaismus,
je to silný pocit identifikace se skupinou.
Takže toto je v podstatě předpis pro chování pohanů,
tím by byly v podstatě méně pravděpodobné
mít loajalitu s jinými skupinami, protože co...
co je z hlediska Židů nejděsivější,
je skupina nežidů spojených ideologií,
kde mají silný smysl pro členství ve skupině,
(?) a na které Židy se pohlíží negativně.
Myslím tím paradigma, a to by byl samozřejmě národní socialismus,
v Německu v letech 1933 a 1945.
V zásadě, o čem byl nacismus,
měl silný pocit příslušnosti k národu,
máte silný pocit, že jste součástí skupiny,
a tito ostatní lidé nejsou, víte, vy nejste na jejich stránce,
Židé zvláště. A tak jeden způsob, jak se toho v podstatě zbavit,
je obhajovat individualismus pro každého. Zbav se své oddanosti,
nemají žádnou věrnost náboženství, zemi, rase, dokonce ani rodině.
A znovu, jeden z bodů, které neustále opakuji, je, že je to tak
zcela pokrytecké, protože být silným identifikovaným Židem
znamená, že jste úzce spjati se skupinou,
že máte silný smysl pro členství ve skupině,
že považujete vnější skupiny za potenciálně
ohrožující jako nepřátelé a tak dále.
(?) Psychologický proces členství ve skupině nás spíše činí
dívat se negativně na lidi v jiných skupinách
a to platí pro Židy stejně jako pro kohokoli jiného,
takže silně identifikovaní Židé mívají
silně pozitivní názory na jejich skupinu,
silně negativní názory cizinců.
Víte, to je součást kultury kritiky
těchto židovských intelektuálů mají velmi negativní názory
o kultuře a národech... mimo ně.
Adorno v knize definoval rodičovství, hrdost na rodinu, křesťanství,
dodržování tradičních genderových rolí a postojů k sexu
a láska k vlastní zemi jako patologický jev.
Kulturní marxisté chtěli vytvořit konflikt mezi
utlačovaná menšina a utlačující většina,
mezi těmi, kteří měli údajné privilegium, a těmi, kteří ho neměli.
Dělnická třída byla nahrazena menšinami.
Veškerá věrnost rodině, národu a kultuře
byl považován za hlavní překážky a zdroje antisemitismu.
Aby se zbavili veškerého odporu vůči židovskému zájmu,
musel by být rozdrcen a nahlodán v každém bílém člověku.
Nacionalismus, rasový realismus, heterosexualita, suverenita,
homogenita, tradicionalismus, loajalita a nukleární rodina
byly považovány za hlavní překážky
ke komunistickému převzetí západní civilizace.
Kulturní marxisté tak přišli na způsoby
postupného rozbíjení naší kultury zevnitř.
Marxistické myšlenky rovnosti není ve skutečnosti možné dosáhnout.
Jde pouze o svržení těch, kteří vyčnívají,
úspěšní, tvrdě pracující úspěšní na stejné úrovni
jako ti, kteří nic nedělají, selhávají a jsou líní.
Takhle uděláte všechny „rovné“.
Aby podkopali západní civilizaci, židovští extrémisté
vyzval k co nejnegativnější a nejničivější kritice
v každé oblasti života pohanů.
Jejich protibílá politika, kterou očekávali, se později rozšíří jako virus.
Kulturní marxismus nám dal protibílé politiky jako např
rasistické trestné činy a zákony o nenávistných projevech, zmatení pohlaví,
kultura připojení, morální a genderová rasová relativizace,
homosexualizace dětí, masová imigrace,
rasové napětí, nucený multikulturalismus,
systematická propagace sexuální deviace je ve společnosti,
nespolehlivý právní systém se zaujatostí vůči oběti trestných činů,
rozpad nukleární rodiny a nízká porodnost.
Pozoruhodnými filozofy z Frankfurtské školy byli Herbert Marcuse,
Theodor Adorno, Max Horkheimer, Walter Benjamin, Erich Fromm, Friedrich Pollock,
Hrají: Leo Lowenthal, Jurgen Habermas, Alfred Schmidt, Axel Honneth,
Siegfried Kracauer, Gyorgy Lukacs.
Všichni tito intelektuálové na Frankfurtské škole byli Židé.
Ve všech komunistických státech se jako první stali terčem intelektuálů.
Svobodomyslnost je pro systém nebezpečná.
Sociální spravedlnost a feminismus, abychom jmenovali alespoň některé,
všechny jsou proti bílé, proti svobodě slova
inspirovaný a zrozený z kritické teorie,
a dostat se tak pod záštitu kulturního marxismu.
Oblíbeným projevem kulturního marxismu je také politická korektnost,
který velký anglický spisovatel Theodore Dalrymple výmluvně definuje takto:
„Při studiu komunistických společností jsem došel k závěru
že účelem komunistické propagandy nebylo přesvědčovat nebo přesvědčovat,
ne informovat, ale ponižovat; a proto,
čím méně to odpovídalo skutečnosti, tím lépe.
Když jsou lidé nuceni mlčet
když se jim říkají ty nejzjevnější lži, nebo ještě hůř,
když jsou nuceni sami opakovat lži,
jednou provždy ztrácejí smysl pro bezúhonnost.
Souhlasit s očividnými lžemi je... v nějakém malém smyslu stát se sám zlým.
Schopnost vzdorovat čemukoli je tak nahlodána a dokonce zničena.
Společnost vyhublých lhářů se snadno ovládá.
Myslím, že když zkoumáte politickou korektnost,
má to stejný účinek a má to být."
Feminismus byl součástí evoluční strategie židovské skupiny
který vzešel z think tanku známého jako Frankfurtská škola.
Jeho cílem bylo vyvolat odpor, rozdělení a oslabit vztahy
mezi muži a ženami v pohanské společnosti.
zničit institut manželství a nutnost rodiny,
ženy by se změnily v pracovní jednotky.
Feminismus je myšlenka, že ženy jsou svobodné, když slouží svým zaměstnavatelům,
ale otroci, když pomáhají svým manželům.
Prostřednictvím propagace potratů a radikálního feminismu,
pohlaví by se obrátilo proti sobě a následně
snížit jejich demografii předcházením porodu.
Feministická propaganda by bílým ženám vymývala mozky
že manželství pro ně představuje otroctví a to
svobodu pro ženy nelze získat bez zrušení manželství
a tradiční vztahy.
Židovští intelektuálové, židovští aktivisté byli velmi zapojeni
například ve feminismu.
Objevila se tendence vidět bílého muže jako někoho,
něco, co musí být ve společnosti nějak degradováno,
ale protože není pochyb (?), že v roce 1950
že bílí muži vedli show v Americe.
Feminismus, víte, ženy byly rády, že zůstávají doma a mají děti.
Nyní jsou ženy povzbuzovány, aby odešly a začaly dělat kariéru
a mají velmi málo dětí.
Takže můj názor je, že by to bylo mnohem lepší,
Myslím, že mnohem více žen by bylo šťastnějších být manželkami a matkami,
než by se dostali do světa práce,
kde museli být konkurenceschopní,
muset tak nějak, do značné míry, odsunout rodinu na druhou kolej.
Sexismus byl vytvořený přídomek
feministickou židovkou Margaret Feldmanovou propagující potraty.
Tento přídomek by byl použit k útoku na každou osobu, která zastává přirozený řád
a vzájemně se doplňující role pohlaví ve společnosti.
Feminismus nemá absolutně nic společného s ochranou žen.
Je to kulturní marxistický program k degradaci a podrobení bílých mužů,
a samozřejmě také bílé ženy.
No, jedna z věcí, které mi řekl, byla ta
on (?) v domě jednu noc a úplně jsme si povídali
a začne se smát a říkat:
Aarone, v čem podle tebe spočívalo osvobození žen?
(?) A řekl jsem, že o tom v tu chvíli přemýšlím docela konvenčně,
Řekl jsem: „Ženy mají právo na práci, na stejnou mzdu jako muži,
stejně jako získali volební právo."
A začal se smát a řekl: "Ty jsi idiot."
A já řekl: "Proč jsem idiot?"
Řekl: „Řeknu vám, o čem to bylo.
My, Rockefellerové, jsme to financovali.
Financovali jsme ženský lib, víš?
A my jsme ti, kteří se dostali do všech novin
a televize, The Rockefeller Foundation."
Říká: "A chceš vědět proč? Byly to dva hlavní důvody."
A jedním z důvodů bylo: "Nemohli jsme zdanit polovinu populace, než byly ženy lib."
A druhý důvod byl: „Nyní dostáváme děti do školy v raném věku.
Můžeme dětem indoktrinovat, jak mají myslet.
(?) Rozbije rodinu. Děti se začnou dívat na stát jako na rodinu,
jako škola, jako úředníci, jako jejich rodina, ne jako rodiče, kteří je učí.
A to jsou dva hlavní důvody pro ženské lib.
Což jsem do té doby považoval za ušlechtilou věc, víš.
Když jsem za tím viděl jejich záměry, odkud pocházeli,
když to vytvořili, myšlenka na to,
Viděl jsem zlo za tím, co jsem považoval za ušlechtilý podnik.
Židovská radikální feministka Robin Morgan uvedla, že:
„Cítím, že ‚nenávist k lidem‘ je čestný a životaschopný politický čin,
že utlačovaní mají právo na třídní nenávist
proti třídě, která je utlačuje.
Nemůžeme zničit nespravedlnost mezi muži a ženami
dokud nezničíme manželství."
Linda Gordon, židovská feministka a historička, vysvětluje, že:
"Jaderná rodina musí být zničena...
Ať už je jeho konečný význam jakýkoli,
rozpad rodin je nyní objektivně revolučním procesem."
Za tímto účelem židovská feministka Andrea Dworkin uvedla, že:
„...budeme muset zničit strukturu kultury, jak ji známe,
jeho umění, jeho kostely, jeho zákony;
jeho nukleární rodiny založené na otcovských právech a národních státech."
Pokračuje: „Chci vidět muže zbitého na krvavou kaši
s vysokým podpatkem strčeným do tlamy, jako jablko do tlamy prasete."
Židovská feministka Susan Sontagová říká, že:
"Bílá rasa je rakovina lidských dějin."
Boj za gay manželství obecně zahrnuje
lhát o tom, co budeme dělat s manželstvím, až se tam dostaneme, víš,
protože jsme lhali, že instituce manželství se nezmění
a to je lež.
Instituce manželství se změní a měla by se změnit,
a zase si myslím, že by to nemělo existovat.
Hyperinflace Německa přilákala mezinárodní společenství do Berlína
a byla známá jako morální žumpa Evropy
kde by mohla být provozována jakákoliv zkažená sexuální aktivita.
Kulturní marxističtí Židé představili
dekadence a nemorálnosti do německé kultury, filmů, umění a divadla.
Proto byli lidé tak ochotní, je to Babylon 20. let.
Věci, které byly považovány za nemorální, amorální
stalo se irelevantní a všechno šlo.
Prostituce byla legalizována v roce 1927.
Své služby nabídly týmy matky a dcery
stejnému klientovi současně.
V tomto městě nevěstinců bylo ne méně než 17 různých typů prostitutek.
Byly kluby, kde lesbičky rády bičovaly školáky
a našli byste tam vojenské důstojníky sedět s dětmi na klíně.
Takže hodně z toho bylo hraní her,
ale našlo se docela dost lidí, kteří si to také dopřávali.
První homosexuální a transsexuální propagandistické divadelní hry
byly vyrobeny v Berlíně ve dvacátých letech minulého století.
První cizoložné divadelní hry byly natočeny židovskými autory.
(?) by se změnily v pobuřující striptýzové kluby.
Suterény restaurací
by byly homosexuální nebo lesbické dovádění (?) pokoje a sexuální kluby.
Když jste nezaměstnaní, máte také nárůst sexuálních pracovnic,
ale nebyli to jen Berlíňané.
Byly to desítky a možná stovky tisíc mladých chlapců a mladých dívek,
kteří přijížděli do Berlína, aby se zúčastnili tohoto sexuálního obchodu s tvrdou měnou. Mel Gordon - Autor - Smyslná panika: Erotický svět Weimar Berlin
Bylo to město plné lesbického života.
Byla tu myšlenka, že všude, kam jdete
nemusel jsi skrývat, čím jsi byl.
Pedofilie se normalizovala,
nezletilým dívkám se podařilo vydělat lukrativní živobytí
v Berlíně jako prostitutky.
Holčičky byly volně k dispozici a bylo možné je objednat telefonicky
a doručovány klientům jako jídla s sebou.
Každý intelektuál, nejvíce levicový, celá politická pravice,
který v podstatě pocházel z Mnichova, nehrál zpočátku žádnou roli.
Celé město bylo v rukou levicových idejí.
Dr. Manfred Reifer, známý vůdce Židů z Bukoviny, řekl:
„Zatímco velké části německého národa bojovaly
pro zachování jejich rasy, my Židé
naplnily německé ulice naším křikem.
Do tisku jsme dodávali články na téma jeho Vánoc a Velikonoc
a podřídila se svému náboženskému přesvědčení způsobem, který jsme považovali za vhodný.
Zesměšňovali jsme nejvyšší ideály německého národa
a znesvěcoval věci, které považuje za posvátné."
Židovská nakladatelství jako Benjamin Hars(?), Leon Hirsch
a Jacob Stalin(?) Company distribuovali knihy
které otevřeně podkopávaly západní tradiční hodnoty.
Židé také prosazovali intenzivní kampaň za bezplatné potraty
jako dr. Max Haddon(?), dr. Lothar Wolf, Martha Ruben-Wolf,
Alphonse Goldschmidt napsal řadu článků
podpora potratů a kontroly porodnosti pro Němce
aby ještě více snížili jejich porodnost.
V čele filmových a divadelních podniků byli Židé, jako např
Josef von Sternberg, Bertolt Brecht, Erich Palmer a řada dalších Židů.
Výzkum sexuality vedli židovští sexuologové
Iwan Bloch a Magnus Hirschfeld.
Transgender komunita podporovala primitivní sexuální operace,
protože muži a ženy se již necítili pohodlně ve svých přirozených rolích.
S prostitucí, drogami, pedofilií, homosexualitou, cizoložstvím,
sadismus, masochismus, dekadentní umění a dokonce i divoká bestialita,
Německo bylo pro tradiční německou rodinu nebezpečným místem.
Konzervativní Němci pohlíželi na Berlín s despektem,
zničit to, co zbylo z národního ducha.
Zločinecké gangy žily z prostituce, obchodu s drogami,
nelegální hazard, pornografie, loupeže a vloupání.
Policie byla nedostatečně placená, zkorumpovaná a cítila se naprosto bezmocná,
kvůli ústavním omezením policejní moci.
Maurice Samuel byl židovský a sionistický romanopisec rumunského původu.
překladatel a lektor.
V roce 1924 výslovně uvedl ve své vlastní knize „You Gentlies“, že:
„My Židé jsme ničitelé a navždy zůstaneme ničiteli.
Nic, co můžete udělat, nesplní naše potřeby a požadavky.
Budeme navždy ničit, protože chceme vlastní svět."
Žid dr. Kurt Munzer napsal ve svém románu „Der weg nach Zion“, Cesta k Sionu:
"Zkazili jsme krev všech ras Evropy -
možná jsme je nakazili.
Dnes je všechno zbožštěné. Naše myšlení je ve všem živém,
náš duch vládne světu. My jsme mistři,
neboť vše, co má dnes moc, je dítětem našeho ducha.
Někdo nás může nenávidět, někdo nás může odehnat.
Naši nepřátelé mohou zvítězit nad naší fyzickou slabostí.
Ale už se nás nesmí zbavit.
Pohltili jsme národy, dobyli rasy,
poskvrnil je, zlomil jejich sílu,
udělali všechno prohnilé, líné a zkažené naší zatuchlou kulturou.
Náš duch již nemůže být vyhuben."
Rabín Harry Waton řekl:
"Komunistická duše je duší judaismu...
Když se podíváme hlouběji do podstaty komunismu,
vidíme, že to v podstatě není nic jiného než judaismus.
Protože Židé jsou nejvyšší a nejkulturnější lidé na zemi,
Židé mají právo podřídit si zbytek lidstva
a být pány nad celou zemí...
Židé se stanou pány nad celou zemí
a podřídí si všechny národy...
Judaismus je komunismus, internacionalismus, univerzální bratrství člověka,
emancipace dělnické třídy a lidské společnosti.
Právě s těmito duchovními zbraněmi Židé
dobyje svět a lidskou rasu...
Árijci budou zničeni a marxismus zvítězí."
Poctivý výmarský židovský básník Stefan Zweig
nyní se obával odporu proti Židům a řekl:
„Je hnusné, jak Židé berou všechno útokem.
Nemělo by být naší odpovědností předvídat oprávněné
antisemitské rozhořčení a přivolat naše lidi zpět k rozumu.“