DEN DÅRLIGE KRIG
Der var mange forskellige motiver til, hvorfor Første Verdenskrig blev udkæmpet.
Siden 1871 var Tyskland opstået som et kraftcenter
forstyrre den længe etablerede magtbalanceordning i Europa.
De etablerede stormagter, Storbritannien, Frankrig og Rusland
sluttede sig sammen i 1914 for at ødelægge denne nye rival.
Den 28. juni 1914,
Gavrilo Princip, en bosnisk serber og en mislykket elev
myrdede ærkehertug Franz Ferdinand,
efterfølger til den østrigsk-ungarske trone.
Østrig-Ungarn havde underskrevet en forsvarspagt med Tyskland,
hvilket Tyskland i 1909 bekræftede ved at erklære det
Tyskland var forpligtet til at stå ved Østrig-Ungarn,
selvom det havde startet en krig.
Østrig erklærede Serbien krig, hvilket startede Første Verdenskrig.
Gennem hele krigen,
Tyskland ønskede fred og havde intet at vinde i konflikten overhovedet.
Selvom Tyskland var godt på vej til at vinde krigen i december 1916,
Kaiser Wilhelm tilbød at forhandle fred med ententemagterne.
I december 1916 havde Tyskland en klar fordel.
Frankrig havde lidt forfærdelige tab.
Rusland stod over for intern bolsjevikisk opstand
og et revolutionært kaos og måtte trække sine tropper tilbage.
Storbritannien var under U-bådsblokaden
og ikke en tomme af Tyskland var blevet besat.
Tyskland tilbød stadig generøse fredsbetingelser.
Kaiser Wilhelm var klar til bare at afbryde krigen
og vende tilbage til, hvordan tingene var før.
Det var dengang de zionistiske jøder Chaim Weizmann og Nahum Sokolow
henvendte sig til briterne med en beskidt aftale.
De tilbød at bruge deres globale indflydelse
at bringe USA ind i krigen på Storbritanniens side,
mens de underminerer og ødelægger Tyskland indefra.
Til gengæld for indrejse i USA,
briterne ville stjæle Palæstina fra det osmanniske Tyrkiet,
som var Tysklands allierede, og så lade jøderne bosætte sig der.
Aftalen blev kaldt Balfour-erklæringen
og blev leveret til baronen Walter Rotschild.
Jøder i London sendte derefter beskeder til Louis Brandeis,
et af de jødiske medlemmer af højesteret,
instruerer ham om at presse præsident Wilson til at deltage i krigen.
Andre zionistiske magtmæglere som Bernard Baruch,
Paul Warburg og Jacob Schiff pressede også Amerika til at være med.
Den britiske regering var enig
at de ville støtte et jødisk hjemland i Palæstina
i bytte for den magtfulde jødiske lobby i Amerika
få USA til at slutte sig til de allierede.
Britiske fly smed flyveblade over Tyskland trykt på jiddisch,
Balfour-folderne for at vinde jødisk støtte i Tyskland,
ved at love jøderne et hjemland i Palæstina, efter at de har vundet krigen.
Og her er den, Balfour-erklæringen.
Hvad føler du, når du ser det her?
Jeg føler virkelig, at det er et af de mest ekstraordinære øjeblikke
i det jødiske folks historie.
(?) Det tog 3000 år at komme til dette.
Og så, siger du, hvordan skete dette mirakel?
Det er det mest utrolige stykke opportunisme.
Jeg mener, hvis du tror, ​​du havde en fattig, kommende videnskabsmand,
Chaim Weizmann, der på en eller anden måde kommer til England,
møder nogle få mennesker (?) min familie,
forfører dem, han har så stor charme og overbevisning,
han kommer til Balfour og...
han overtaler utroligt Balfour,
og Lord George, premierministeren,
og de fleste af ministrene,
at denne idé om det nationale hjem for jøder
skal have lov til at finde sted.
Efter aftalen blev indgået, jødisk ejede medier
straks udløst et væld af anti-tysk propaganda
skildrer tyskerne som barbariske huner.
Dette blev gjort for at få offentlig støtte til amerikansk intervention i krigen,
mens Tysklands zionister og jødiske marxister
begyndte at destabilisere Tyskland indefra
gennem flere strejker inden for våbenindustriens fabrikker,
hvilket svækkede den tyske krigsindsats.
Hvis Amerika ikke ville være blevet narret ind i krigen,
det ville være blevet stoppet lige der og da
og millioner af europæiske liv ville være blevet reddet.
Amerikansk indtræden i krigen blev derefter gennemført som lovet.
Lord Balfour forsikrede zionisterne om, at Storbritannien
ville opfylde sin afslutning på aftalen efter krigen var slut,
tyveri og væltning af Palæstina fra de osmanniske tyrkere.
Før mere europæisk blod ville blive udgydt på europæisk jord,
både Tyskland og Østrig-Ungarn bad igen om en fredelig løsning.
Wilson blev tvunget til at indrømme, at Tyskland og Østrig-Ungarn
havde givet udtryk for generelle fredsforslag,
men han afviste dem alle sammen.
Løj om, hvor smuk freden efter krigen ville være,
Wilson formåede at narre så mange krigstrætte tyskere
ind i en ubetinget overgivelse og nedrustning
i november samme år, 1918.
Kommunister og zionister i Tyskland stak deres landsmænd i ryggen.
Marxistiske fagforeningsledere beordrede fabriksstrejker,
som fratog tyske tropper deres livsvigtige forsyninger.
Den tyske moral og industriproduktionen faldt hurtigt.
Tyskland nedlagde våbnene og ønskede en æresfred.
Efter krigen blev det forræderiske forræderi i 1918 kendt som
"stikket i ryggen".
Tyskland er simpelthen blevet forrådt indefra af zionister og kommunister,
og følgelig var de alle bundet sammen som fjender,
fordi de ønskede at se Tyskland fejle.
I Israel i dag fejres Balfour-dagen, den 2. november, bredt.
De palæstinensiske arabere betragter det som en sorgens dag.
VERSAILLES-TRAKTEN
I januar 1919 mødtes sejrherrerne ved fredskonferencen i Paris
at knuse Tyskland økonomisk
og bestemme den besejrede nations nye grænser.
Tyskland var ikke engang inviteret
og ville ikke have noget at sige i de endelige beslutninger,
da globalisterne flåede Tyskland i stykker.
Konferencen skabte også grundlaget for en fremtidig verdensregering,
Folkeforbundet.
Den zionistiske delegation, der var til stede,
som har bragt Amerika ind i krigen,
sørgede også for, at tidligere arabiske områder i det osmanniske rige
blev adskilt fra det tyrkiske styre og også opdelt i små stater,
så Palæstina kunne blive et britisk protektorat.
Jøderne gjorde derefter krav på et stykke Palæstina
garanteret af Folkeforbundet,
præcis som Herzl havde forudsagt i 1887.
Ud af fredskonferencen i Paris,
kom den brutale og berygtede Versailles-traktat den 20. juni 1919,
og San Germain-traktaten, den 20. september samme år.
Selv liberale historikere erkender traktatens ondskab i dag.
Et Tyskland, der ikke ønskede nogen krig, som havde forsøgt at undgå krig
og det tilbød at slutte fred ved adskillige lejligheder
under hele krigen, var nu totalt afvæbnet.
Tyskland blev tvunget til at betale massive krigsskadeerstatninger
i form af penge og naturressourcer.
De knusende gældsbetalinger, 100 milliarder mark,
svarende til en billion dollars i moderne valuta,
ødelagde den tyske økonomi
og forårsagede snart et hyperinflationært monetært kollaps.
Den samlede sum af krigserstatninger krævet af Tyskland
var omkring 226 milliarder mark.
Målet var at knække Tyskland økonomisk.
John Maynard Keynes forudsagde, at disse barske erstatninger
ville føre til Tysklands økonomiske sammenbrud.
Tysklands væbnede styrker var begrænset til 100.000 mand
udelukkende beregnet til politiopgaver i landet
og værnepligten var forbudt.
Alle tyske kolonier blev taget fra hende.
Det samme skete med en række tyske områder i Europa.
I alt måtte Tyskland opgive 13 % af sine jorder.
Flere millioner tyskere endte med at strande uden for det tyske rige
og millioner blev tvunget bortvist fra deres hjem.
Tyskland mistede også store dele af deres industri
da vigtige jernmalm- og kulaktiver forsvandt.
Det industrielle tyske Rhinland ville blive besat af franske tropper i 15 år.
Versailles-traktaten var en ødelæggende fredsaftale for Tyskland,
men aftalen havde også alvorlige økonomiske konsekvenser,
ikke kun for Tyskland, men også for Europa og verden,
da Tyskland var en så vigtig mursten i verdensøkonomien.
Traktaten indeholdt 440 klausuler.
414 ud af dem var specifikt dedikeret til at straffe Tyskland
for en krig, som nationen var totalt uskyldig i.
I Times, 1919, udtrykte Winston Churchill traktatens ultimative mål.
"Skulle Tyskland gøre forretninger igen inden for de næste 50 år,
vi havde ført denne krig (WW1) forgæves." - Winston Churchill
WEIMAR REPUBLIK
Omringningen og en hidtil uset sultblokade
dræbte næsten en million tyske børn, kvinder, gamle mænd
og samfundets mest skrøbelige.
De allierede havde nu kun én fast hensigt:
at forlænge Versailles magt til at ødelægge Tyskland for altid.
Tyskland var nu fuldstændig afvæbnet og hun var blevet beskadiget på alle sider,
og havde ingen mulighed for at forsvare sig.
Kan hendes naboer til enhver tid beslutte at angribe hende.
På grund af de enorme reparationsomkostninger, der skal betales i guld,
der var ikke længere opbakning til Marken.
Dette førte til inflation, som totalt udslettede alle de tyske opsparinger.
Tyskland 1922 til 1923 stod over for den mest forfærdelige hyperinflation
verden nogensinde har set, og den tyske mark blev værdiløs.
Arbejdsløshed, sult og en håbløs fremtid
udmærkede en Weimar-republik for det tyske folk.
Selvmordsraten var høj, arbejdsløsheden toppede 30 %
da desperate tyskere begik selvmord.
Fødselsraterne var ekstremt lave.
Anarki og kaos var i luften.
Der var intet det afvæbnede, ydmygede og sultne tyske folk
kunne gøre ved det, da kommunister endda beslaglagde dele af mange byer.
I 1929 forårsagede Federal Reserve Den Store Depression.
Forskeren Boris Borisov og hans artikel med titlen "Den amerikanske hungersnød"
anslog ofrene for finanskrisen i USA til over 7 millioner mennesker.
De globalistiske magter havde nu formået at orkestrere endnu en hungersnød
der dræbte millioner af hvide europæere ligesom i Rusland før.
Ben Bernanke sagde om den store depression:
"Vi gjorde det."
Med vi, Bernanke, mente selvfølgelig de jødiske ledere
af Federal Reserve System.
Tilbage i Tyskland, virkningerne af det konstruerede børskrak
var endnu værre end i noget andet land,
efterhånden som folks liv blev udslettet,
da priserne blev fordoblet hver anden dag i 20 måneder i træk.
I 1922 kom inflationen helt ude af kontrol.
Folk ville blive betalt om morgenen og have en kuffert fuld af pengesedler
(?) og de skulle løbe til butikkerne,
fordi i tiden mellem at blive betalt Anton Gill - Forfatter
og dengang de købte deres varer, deres mad, En dans mellem flammerne: Berlin mellem krigene
priserne ville være steget.
Berlin var i en tilstand af totalt, totalt kaos.
Hundredtusinder af fordrevne sulter i gaderne.
Samtidig havde du meget rige mennesker.
På den ene side, de stakkels, der spiser majroesuppe.
Slagterne sælger krager, egern, endda rotter.
Og på den anden side, folk, der havde råd,
spiste de mest overdådige måltider, som om de aldrig holdt op med at tænke.
Tyskerne skulle betale 2 til 20 milliarder mark for et enkelt frimærke.
Et brød kostede 2 milliarder mark.
Et pund smør kostede 2 billioner mark.
Den tyske middelklasse var værst ramt
og så alle deres opsparinger og forretninger blive ødelagt.
Sultende familier og børn tiggede på gaden.
Mange tyskere omtalte deres devaluerede penge som
"Jude fetzen", jødisk konfetti,
for mens tyskerne sultede,
jøderne levede deres gyldne luksusliv i republikken.
Tyskland var totalt bankerot i slutningen af ​​1929.
Den jødiske statistiker Alfred Marcos
anslået den gennemsnitlige jødiske indkomst for 1930
som tre gange gennemsnitsindkomsten for resten af ​​befolkningen.
Industrierne, som i Ruhr, var alle konkurs
og arbejdere blev alle afskediget i deres millioner.
I januar 1933 var over 6 millioner tyskere arbejdsløse.
Selvom jøderne udgør mindre end 1% af den tyske befolkning,
jødernes politiske indflydelse i Weimarrepublikken
var enormt ude af proportioner med deres antal i befolkningen.
De formåede at kontrollere over 50 % af medierne og pressen,
og 70 % af alle dommerne, 57 % af metalhandlen,
22% af korn, og 39% af tekstilhandlen.
Tysk bank- og finansvæsen var under total kontrol af jøder.
De var især tydelige i den private banking i Berlin,
som i 1923 havde 150 private jødiske banker,
i modsætning til kun 11 private ikke-jødiske banker.
4 af de 6 medlemmer af rigsdagsdirektørernes kontrollerende bestyrelse var jøder,
herunder Jacob Goldschmidt og Rudolf Havenstein.
For at nogen kan kontrollere folks sind,
man skal kontrollere pressen og medierne.
Jødisk herredømme over pressen og det offentlige sind
begyndte med Reuters nyhedsbureau i 1865.
Etableret af jøden, Paul Reuter, født Israel Beer Josaphat i 1865,
Reuters Telegram Company
var den første store nyhedsorganisation i verden.
Næsten alle større nyhedsmedier i verden i dag
abonnerer på Reuters tjenester,
som opererer i over 200 byer i 94 lande på omkring 20 sprog.
Washington Post blev kontrolleret
af den zionistiske Federal Reserve-formand Eugene Meyer.
I 1940 ville Meyer fyre Washington Posts pacifistiske redaktør
for at nægte at støtte USA's involvering i Anden Verdenskrig.
Posten skulle senere blive overleveret til Meyers datter,
afdøde Katharine Mayer Grayham.
I 1896 købte Adolph Ochs New York Times
og dannede New York Times Company.
Ochs Sulzberger-familien, en af ​​de amerikanske avisdynastier,
har ejet New York Times lige siden.
I 117 år, USAs mest indflydelsesrige nyhedskilde
har været i hænderne på samme familie.
I 1926 dannede jøden David Sarnoff NBC,
det første store broadcast-netværk i USA.
I 1928, den 27-årige jødiske forretningsmand William S. Paley
sikret majoritetsejerskabet af CBS Radio Network.
Paley udvidede CBS til et nationalt kraftcenter med 114 tilknyttede stationer.
Det er meget vigtigt at huske, at de fire mest magtfulde mediekilder,
Washington Post, New York Times, NBC og CBS,
var nu alle under totalt jødisk ejerskab og kontrol.
Jewish Daily Bulletin, den 27. juli 1935, sagde:
"Der er kun én magt, der virkelig tæller. Det politiske press magt.
Vi, jøder, er de mest magtfulde mennesker på jorden,
fordi vi har denne magt, og vi ved, hvordan vi skal anvende den."
De to største tyske aviser før 1933 var også på jødiske hænder.
Leopold Ullstein, August Scherl og Rudolf Mosse,
disse jøder havde stort set monopol på den tyske presse.
Deres hovedudgivelse var Berliner Tageblatt.
Redaktøren af ​​dette blad var Theodore Wolf, en jøde,
som også tog en fremtrædende rolle i politik.
Alle redaktionelle artikler, al politik, alle tanker
og hver eneste sfære med stor indflydelse
var nu faldet under jødisk kontrol.
Af de 29 legitime teatre i Berlin havde 23 jødiske instruktører.
I 1931 blev af 144 filmmanuskripter lavet til film,
119 blev skrevet af jøder og 77 blev produceret af jøder.
1866: Mislykket mordforsøg på den tyske kansler Bismarck.
1874: Et 2. mislykket mordforsøg bliver lavet på Bismarck.
1878: (maj) Mislykket mordforsøg bliver gjort på den tyske kejser Wilhelm.
1881: Ruslands zar myrdes efter fire tidligere forsøg var mislykkedes.
1893: Borgmester i Moskva myrdes. 1884: Røde dræber 8 politimænd i Chicago.
1894: Frankrigs premierminister myrdes. 1897: Spaniens premierminister myrdes.
1900: Kongen af ​​Italien myrdes. 1901: USA's præsident William McKinley myrdes.
1905: Mislykket mordforsøg på kongen og dronningens ægtefælle af Spanien.
1905: Storhertug af Rusland myrdes.
1908: Konge og kronprins af Portugal myrdes.
1911: Ruslands premierminister myrdes.
1918: Ruslands zar og hele hans familie myrdes.
1919: De røde bomber Wall Street i New York; 38 mennesker blev dræbt.
1919: Den amerikanske justitsminister A. Mitchell Palmers private hjem bliver bombet.
1922: Mislykket mordforsøg på Frankrigs præsident.
1932: Pakkebombe ødelægger den amerikanske dommer Webster Thayers hjem og sårer hans kone.
1933: Chicagos borgmester myrdes.
1918-1933: Sovjetunionen ledet af tidligere gaderadikale: Lenin, Trotskij,
Stalin et al, mord, tortur og fængsling af snesevis af millioner af uskyldige mennesker.
"Den verdensrevolution, som vi vil opleve, vil udelukkende være vores anliggende og vil hvile
i vores hænder. Denne revolution vil stramme det jødiske herredømme over alle andre mennesker."
"Når du spørger, hvad har tyskerne gjort ved jøderne,
du skal altid spørge, hvad jøder har gjort ved tyskerne.
I 1918 etablerede Lenin og Trotskij en Kommunistisk Internationale,
også kendt som Komintern, i Moskva, Rusland.
I dagene efter den bolsjevikiske revolution i Rusland,
Trotskij fremmede ideen om en permanent revolution,
hvilket betød, at Sovjetunionen politisk skulle provokere andre nationer
over hele verden for at starte deres egne bolsjevikiske revolutioner.
Komintern erklærede åbent, at dens hensigt var at kæmpe
for oprettelsen af ​​en international sovjetrepublik,
dvs. en kommunistisk verdensregering.
Comintern-tilknyttede parter dannet i Frankrig, Italien, Kina,
Tyskland, Spanien, Belgien, USA og andre nationer.
Kommunismens ideologi spredte sig som en gift gennem Europa.
Forfatteren, Ernest Elmhurst, forklarede det i 1938
"Socialisme, kommunisme og bolsjevisme er i virkeligheden kun led i planen
af verdensomfavnende jødedom, med hans endelige formål
at tvinge hele verden under det jødiske herredømme..."
Efter den russiske revolution i 1917,
revolutionære jødiske kommunistledere Karl Liebknecht og Rosa Luxemburg
ledet en gruppe jødiske kommunister Kurt Eisner, Paul Levi,
Franz Mehring, Wilhelm Pieck, Richard Muller,
Emil Barth, Gustav Landauer, Eugen Levine og Emil Eichhorn
at forsøge en voldelig og blodig kommunistisk revolution også i Tyskland.
De jødisk-bolsjevikiske banditter forsøgte forgæves
at bedrage tyske arbejdere til at tillade de røde at gøre, hvad de gjorde i Rusland
og at slavebinde hele nationen under kommunistisk styre.
De blev heroisk stoppet i 1919 af veteranerne i det tyske Freikorps.
Freikorps paramilitære enheder, dannet af patriotiske veteraner
tilbage fra skyttegravene, flyttede ind for at rense Berlin for rødt snavs.
Jøden Bela Kun anstiftede en jødisk revolution
og overtog ledelsen af ​​Ungarn i marts 1919.
Efter måneder med rød terror og massakrer på kristne,
det lykkedes ungarerne at slå tilbage.
Ungarsk kontreadmiral, Miklos Horthy,
dannede en national hær for at bekæmpe bolsjevikkerne.
Med støtte fra den rumænske hær,
Det lykkedes Horthy at tage landet tilbage den 1. august 1919.
I Italien begik jødisk-ledede kommunister massemord i Cerana(?),
Modena, Bologna, Teatro (?), Yana (?) og Milano,
men blev besejret af Mussolinis fascistiske styrker.
Fascismen var en bevægelse for at redde Europa fra kommunismen.
I dag, takket være vores globalistiske medier,
næsten alle synes, at fascisme var noget forfærdeligt.
Fascismen er kort sagt en forsvarer af nationen, dens kultur og folk.
Under fascismen spiller regeringen en nøglerolle i overvågningen af ​​film,
teater, kunst, litteratur, musik, uddannelse osv.
for at opretholde en høj moralsk standard,
holde tingene rene og respektable,
fremme en stærk følelse af patriotisme og ære,
og forhindre spredning af dekadence, som korrumperer samfundet indefra.
Selv Winston Churchill troede den fascisme
"viste sig den nødvendige modgift mod kommunismens gift."
Han sagde om Mussolini: "Romersk geni... den største lovgiver blandt mennesker."
Da han talte i Rom den 20. januar 1927, sagde Winston Churchill:
Hvis jeg havde været italiener, er jeg sikker på, at jeg burde have været det
helhjertet med dig fra start til slut...
...Italien har vist, at der er en måde at bekæmpe de undergravende kræfter på
som kan samle folkets masser, ordentligt ledet,
at værdsætte og ønske at forsvare det civiliserede samfunds ære og stabilitet...
...Herefter vil ingen stor nation være uforsynet
med et ultimativt middel til beskyttelse
mod bolsjevismens kræftfremkaldende vækst."
12 år senere vil Winston Churchill stille op
hans land og folk med bolsjevismen.
Oswald Mosley var Storbritanniens fascistiske leder
og forsøgte også at redde sit land, men det lykkedes aldrig at få nok strøm.
Corneliu Codreanu sagde: "Fascisme betyder først og fremmest,
forsvare din nation mod de farer, der truer den.
Det betyder ødelæggelsen af ​​disse farer
og åbningen af ​​en fri vej til liv og ære for din nation."
Jødiske bolsjevikker forsøgte derefter at erobre Spanien i 1936,
som førte til den blodige spanske borgerkrig.
Jøderne lancerede et orgie af massemord, voldtægt og ødelæggelse.
Jøden Leiba Lazarevich Feldbin, officer i den sovjetiske Røde Hær,
var chef for den sovjetiske sikkerhed i den spanske borgerkrig.
Over 20.000 kirker over hele Spanien blev ødelagt,
6832 spanske præster, 3000 munke, 300 nonner og 13 biskopper blev dræbt.
Omkring 4.000 lægmænd blev også myrdet for at hjælpe eller skjule nonner eller præster.
Feldbin var en af ​​bagmændene bag massakrerne.
I 1939, den troende romersk-katolske general Francisco Franco
steg op og skabte en forenet nationalistisk gruppe
og formåede at redde Spanien fra en kommunistisk magtovertagelse.
Franco havde støtte fra Antonio Salazar i Portugal,
Benito Mussolini i Italien,
og Adolf Hitler i Tyskland.
Den 8. februar 1920 udtrykker Sir Winston Churchill alarm
udviklingen over hele verden i et interview offentliggjort i
The Sunday Illustrated Herald (London):
"Fra Adam (Spartacus) Weishaupts dage til Karl Marx's
til Trotskijs, Bela Kuns, Rosa Luxemburgs og Emma Goldmans.
Denne verdensomspændende sammensværgelse for omstyrtning af civilisationen
og for genopbygningen af ​​samfundet på grundlag af standset udvikling,
af misundelig ondskab og umulig lighed, er støt vokset."
Ideologisk og kulturel undergravning er den subtile, gradvise og
vedvarende underminering internt af en anden gruppes værdier,
styrker og levevis med det formål at gøre dem sårbare.
Det er den strategi, som kommunisterne brugte
da de infiltrerede og overtog samfund indefra,
begyndende med Tyskland.
De fire faser af subversion er:
Demoralisering, destabilisering, krise og normalisering.
Da sovjetterne brugte udtrykket ideologisk undergravning,
hvad mener de med det?
Ideologisk subversion er den proces, der er legitim, åbenlys og åben. Yuri Alexandrovich Bezmenov (aka "Tomas Schuman")
Du kan se det med dine egne øjne.
Alt, hvad du skal gøre, er alt, hvad amerikanske massemedier skal gøre
at tage deres bananer ud af ørerne, åbne deres øjne, og de kan se det.
Kun omkring 15 % af tid, penge og arbejdskraft bruges på spionage som sådan.
De øvrige 85% er en langsom proces,
som vi kalder enten ideologisk undergravning eller aktive foranstaltninger.
"Aktivnye meroprijatija" på sproget i KGB eller psykologisk krigsførelse.
Hvad det grundlæggende betyder, er at ændre opfattelsen af ​​virkeligheden
af enhver amerikaner i en sådan grad, at
på trods af overflod af information,
ingen er i stand til at komme til fornuftige konklusioner
af hensyn til at forsvare sig selv, deres familier,
deres samfund og deres land.
Det er en fantastisk hjernevaskeproces,
som går meget langsomt, og det er opdelt i fire grundlæggende trin.
Den første er demoralisering.
Det tager fra 15 til 20 år at demoralisere en nation.
Hvorfor så mange år? Fordi dette er minimumsantallet af år,
som kræver at uddanne en generation af studerende
i din fjendes land udsat for fjendens ideologi.
Med andre ord, marxismen leninismens ideologi
bliver pumpet ind i de bløde hoveder
af mindst tre generationer af amerikanske studerende
uden at blive udfordret eller modbalanceret
af amerikanismens grundlæggende værdier, amerikansk patriot.
Demoraliseringsprocessen i USA er stort set allerede afsluttet.
I de sidste 25 år...
Faktisk er det overopfyldt, fordi demoralisering nu når sådanne områder
hvor tidligere ikke engang kammerat Andropov og alle hans eksperter
ville endda drømme om sådan en enorm succes.
Det meste af det gøres af amerikanere til amerikanere
takket være manglende moralske standarder.
Som jeg nævnte før, betyder eksponering for sand information ikke længere noget.
En person, der var demoraliseret, er ikke i stand til at vurdere sande oplysninger.
Fakta siger ham intet.
Selv hvis jeg overøser ham med oplysninger, med autentiske beviser,
med dokumenter, med billeder,
selvom jeg tager ham med magt til Sovjetunionen
og vise ham en koncentrationslejr,
han vil nægte at tro på det, før han skal modtage
et spark i hans fede bund.
Når en militærstøvle styrter hans, så vil han forstå, men ikke før.
Det er det tragiske ved demoraliseringens situation.
Så næste fase er destabilisering.
Denne gang er subverteren ligeglad med dine ideer
og mønstrene for dit forbrug, uanset om du spiser junkfood
og blive tyk og slap, det gør ikke noget mere.
Denne gang... og det tager kun fra 2 til 5 år at destabilisere nationen,
Det, der betyder noget, er det væsentlige: økonomi, udenrigsrelationer, forsvarssystemer.
Og du kan se det ganske tydeligt, at på nogle områder,
så følsomme områder som forsvar og økonomi,
indflydelsen af ​​marxistiske leninistiske ideer
i USA er helt fantastisk.
Jeg kunne aldrig tro det, for 14 år siden,
da jeg landede i denne del af verden, ville processen gå så hurtigt.
Den næste fase er selvfølgelig krise.
Det kan kun tage op til 6 uger at bringe et land på randen af ​​krise.
Du kan se det selv i Mellemamerika nu.
Og efter krise, med en voldsom ændring af magtstrukturen og økonomien
du har den såkaldte normaliseringsperiode. Det kan vare på ubestemt tid.
Dette er, hvad der vil ske i USA,
hvis du tillader alle lorterne at bringe landet i krise,
at love folk alle slags godter, og paradiset på jorden.
For at destabilisere din økonomi,
at fjerne princippet om fri markedskonkurrence
og at sætte en Big Brother-regering i Washington DC,
der vil love mange ting.
Det er ligegyldigt, om løfterne bliver opfyldt eller ej.
Dine venstreorienterede i USA, alle disse professorer,
og alle disse smukke borgerrettighedsforkæmpere,
de er medvirkende til undergravningsprocessen.
Kun for at destabilisere nationen.
Når deres job er afsluttet, er de ikke længere nødvendige.
De ved for meget.
Nogle af dem, når de bliver desillusionerede,
når de ser, at marxist-leninist er kommet til magten,
åbenbart bliver de fornærmede, de tror, ​​at de vil komme til magten.
Det kommer selvfølgelig aldrig til at ske.
De vil blive stillet op ad væggen og skudt.
Mod slutningen af ​​1922, Kommunistiske Internationale, Komintern,
begyndte at overveje, hvordan det ville lykkes dem at overtage Europa
på den mest effektive måde.
På Lenins initiativ blev der arrangeret et møde
ved Marx Engels Instituttet i Moskva.
Målet med mødet var at starte Marx-kulturrevolutionen.
Blandt de tilstedeværende ved mødet var Gyorgy Lukacs,
en jødisk ungarsk aristokrat og en søn af en bankmand.
I sommeren 1924 flyttede Lukacs til Tyskland.
Her holdt han det første møde
af en gruppe kommunistisk orienterede intellektuelle.
Denne sammenkomst skulle lede stiftelsen af ​​Frankfurterskolen.
Instituttet var officielt etableret og finansieret
af den jødiske millionær Felix Weil.
Dette institut hed Institut for Socialforskning.
Senere vil den blive kendt som Frankfurterskolen.
Disse nye marxister under ledelse af Max Horkheimer
mente, at europæerne var for knyttet til traditioner,
race, nation, familie og tro, for at kunne acceptere kommunismen.
Antonio Gramsci, mens han sad i fængsel, beskrev den marxisme og kommunisme
kunne først blomstre efter en lang march gennem kulturinstitutionerne.
Først da, efter at de havde korrumperet alle vestlige værdier
og gjorde livet umuligt for os,
kunne de indføre proletariatets diktatur.
Det var også, hvad Fabian-socialisterne gjorde for at svække landene
og langsomt implementere international kommunisme.
Mantraet ville nu være forandring og ødelægge vestlig kultur
før kommunismen ville blive accepteret.
Gyorgy Lukacs mente, at for at en ny kommunistisk kultur skulle opstå,
den eksisterende europæiske kultur måtte ødelægges.
Der er ingen anden måde at få kontrol over et samfund med stærke moralske værdier
end at svække disse værdier.
Han sagde: "Jeg så den revolutionære ødelæggelse af samfundet
som den eneste løsning på epokens kulturelle modsætninger...
Sådan en verdensomspændende væltning af værdier kan ikke finde sted
uden udslettelse af de gamle værdier
og skabelsen af ​​nye af de revolutionære."
Willi Munzenberg sagde:
”Vi skal organisere de intellektuelle og bruge dem
AT FÅ VESTLIG CIVILISATION TIL AT STINKE.
Først derefter, efter at de har
KORRUPTEREDE ALLE DETS VÆRDIER OG GJØRTE LIVET UMMULIGT,
kan vi påtvinge proletariatets diktatur."
Ud af dette kom kulturmarxismen, den subversive ideologi,
hvilket betød, at køn, seksuel orientering, familie, race,
kultur eller religion, hvert enkelt aspekt af en hvid persons identitet
skulle afhøres. Enhver norm eller standard i et samfund
udfordret og ideelt set ændret og nedrevet,
for at gavne angiveligt undertrykte grupper
i stedet for europæere.
Dette ville angiveligt skabe et samfund, hvor jøderne
ville ikke blive set som en udenforstående særpræg klasse,
hvor de kunne føle sig tryggere ved at klatre til de højeste positioner i samfundet
uden at støde på megen modstand fra europæere.
Hele formålet med kulturmarxismen
skulle delegitimere og forvise europæiske etniske interesser
og erstatte dem med minoriteter.
Da jeg begyndte at skrive om jødiske intellektuelle bevægelser,
Jeg indså, at jeg ikke bare kunne gå rundt og tælle jøder.
Det, jeg skulle vise, er, at du havde en sammenhængende kerne af jøder
som gensidigt forstærkede hinanden,
at de var rygraden i denne bevægelse.
Og jeg var nødt til at vise, at disse mennesker identificerede sig som jøder,
og jeg var nødt til at vise, at de ser, hvad de laver
som fremmer specifikke jødiske mål.
For eksempel var en af ​​de mest almindelige ting
de var bekymrede over antisemitisme.
En hel del af mit forfatterskab i min bog "The Culture of Critique"
skulle vise, at jøderne,
som var centrum for de jødiske intellektuelle bevægelser,
var meget bekymrede over emner som antisemitisme,
at de forsøgte at udvikle teorier
hvor antisemitisme var en patologi,
hvor antisemitisme ikke havde noget intellektuelt grundlag,
hvor det var lige moralsk over det hele.
Det vigtigste var at vise, at jødisk identifikation var vigtig
for at fremme en bestemt jødisk sag.
Nu er det ikke dermed sagt, at dette var et mål, som alle jøder har.
Vi siger faktisk ikke, at alle jøder er noget.
For eksempel har psykoanalysen specifikke mål.
De var bekymrede over antisemitisme,
men det betyder ikke, at de fleste jøder
selv troede på psykoanalyse eller noget andet.
Vi taler om en sammenhængende gruppe mennesker.
Det er meget let at vise, at Frankfurterskolens intellektuelle
Max Horkheimer, Adorno og disse andre prominente Frankfurterskolefolk
havde stærke jødiske identiteter.
Franz Boas, den berømte antropolog, meget stærk jødisk identitet.
En meget dyb bekymring over specifikke jødiske spørgsmål som antisemitisme
og at de så deres særlige intellektuelle bestræbelser
som at fremme specifikke jødiske mål.
Der er ikke noget galt med at fremme dine egne mål, det er det, vi alle gør.
Det eneste er, at disse mål
ofte i konflikt med andre menneskers, og så i det væsentlige,
(?) for eksempel havde Frankfurterskolen udviklet en ideologi
hvori enhver gruppeidentifikation
at en ikke-jøde havde blev betragtet som en patologi,
så hvis nogen som mig identificerede sig som en hvid person
og troede, at jeg havde en interesse som hvid person,
godt, det blev betragtet som en psykiatrisk lidelse.
Der var aldrig nogen omtale af om jøder med en meget stærk
følelse af jødisk identitet og jødiske interesser,
at der er noget galt med dem.
Det var en ideologi, der indrammede,
(?) der virkelig indrammet ??? ikke-jøders adfærd som patologisk.
Selv familieliv, at ikke-jøder med stærke familiebånd og så videre,
der er noget galt med dem.
Deres familier var autoritære, og de lavede alle en psykoanalytisk ting
at prøve at bevise den slags, men det var bare, du ved,
består af videnskab og slet ikke noget videnskabeligt grundlag.
Efter Marx var der en gruppe marxister, der klogt besluttede G. Edward Griffin, forfatter
at du kunne bringe dette kollektivistiske samfund til en nation The Creature from Jekyll Island
også gennem kultur, ved at introducere bestemte værdier og begreber
som ville nedbryde familien.
For eksempel hvis du på en eller anden måde kunne nedbryde familieenheden
så det ikke længere var selvbærende og ikke længere værdsat i et samfund,
så ville det efterlade individuelle medlemmer
som tidligere kunne henvende sig til familien for at få støtte i nødstider,
de ville nu blive skåret løs, Bryde Familien ned
de ville være uden et sted at tage hen i tider med nød,
så nu må de henvende sig til regeringen.
Selvom kulturmarxisme ville være den type aktivitet
i ethvert samfund, der nedbryder kulturen på en sådan måde, Kvinder "Undertrykte" Kvinder "Befriet"
så folk instinktivt henvender sig til regeringen som et alternativ
for den støtte, de ellers ville have.
Dette gøres gennem kunst og gennem musik,
det er gennem litteratur, det er gennem film og den slags.
Implantering af visse ideer og koncepter,
hvilket gør dem meget modne til kollektivismens filosofi
og gør dem meget modne til at henvende sig til regeringen
som den store far, den store løser af alle problemer.
Kollektivisme indebærer, at hvis noget er vigtigt nok
så burde staten træde til
og sørg for, at alle indordner sig, uanset om de vil eller ej.
Hele pointen med et socialistisk samfund
er at gøre fire ting, Marx taler om.
1 - At ødelægge familien; 2 - ødelægge ejendom; MARXISMENS MÅL
3 - ødelægge religion; og 4 - ødelægge nationen.
Og det, du ender med, er gulag
hvor hele landet bliver til Sovjetunionen.
Næsten alle film, som Hollywood udgiver i dag
skal afbilde tegn med mindst én af følgende attributter:
1 - hovedpersonen og/eller antagonisten er skilt. KRAV TIL FILM
2 - kvinden portrætteres som dominerende, kontrollerende, voldelig og/eller enestående overfor mænd.
3 - manden fremstilles som afsides, feminin, alt for følsom og/eller utroskab.
4 - et sted i familien mindst et af dens umiddelbare medlemmer
skal være lesbisk, homoseksuel, biseksuel eller en kvindelig bøller.
Ofte er attributter blandet i forskellige proportioner
og endda blandet med et strejf af skizofreni
når mænd og kvinder bytter roller.
Et af de store temaer i film de seneste år har været det
de hvide har næsten en tendens til at forsvinde fra positioner som helte,
være på en måde idealiseret eller sådan noget.
(?) Der hvor du har folk som Morgan Freemans rollebesætning er meget ansvarlige,
moralsk, gudelignende skikkelse og så videre,
eller du har actionfigurer som Will Smith og Wesley Snipes og så videre,
så du har en frygtelig masse forskydning af hvide som
mediebilleder i de sidste par årtier.
Og mens hvide ofte er kriminelle,
du har ofte en blondhåret blåøjet person, der spiller kriminelle roller,
spiller mennesker, der er uærlige eller svage eller underdanige.
Og de sorte karakterer er meget stærke, meget kloge,
du ser selvfølgelig ofte sorte computerteknikere, sorte videnskabsmænd,
sorte lærere og professorer, der er meget kloge og forstår alt.
Hvide fremstilles som dumme, ofte som uansvarlige,
ofte som har brug for råd fra sorte mennesker eller andre minoriteter.
Det er virkelig den visuelle forskydning af hvide
fra midterscenen til periferien
og jeg tror, ​​at dette forbereder de hvide mennesker
for deres forskydning i kulturen som helhed.
Goran Rosenberg, svensk jødisk forfatter og journalist, forklarer køreturen
bag fremstødet for at ødelægge hvide lande ved hjælp af kulturmarxisme:
"Historisk set havde jøder altid trives i nationer og imperier
med multikulturelle, pluralistiske og tolerante miljøer,
mens de klarede sig dårligt i stærke, etniske eller nationalistiske samfund.
Europæiske jøder har altid været den emblematiske fremmede eller 'anden'.
Derfor pr. definition,
et samfund, hvor den fremmede er velkommen, er godt for jøderne.
Den europæiske jødedoms fremtid afhænger af vores evner
at forme et multikulturelt, pluralistisk og mangfoldigt samfund."
Hjemmesiden smashculturalmarxism.com
forklarer fænomenet kulturmarxisme særdeles godt.
Kulturel marxisme eller kulturel bolsjevisme, den generiske kultur,
søger at ødelægge alt godt ved samfundet, hvad der holder det sammen,
hvad hjælper det med at komme videre, hvad fremmer intelligens og skønhed.
Den søger at degenerere samfundet og bringe det til en lavere form
hvor mennesker er mindre intelligente og mere dyre.
Det er baseret på den marxistiske løgn
at alt godt ved samfundet er en form for undertrykkelse.
Hver gang nogen fremmer kulturmarxisme,
de bruger samme linje og hævder, at det handler om at befri folk fra undertrykkelse.
Disse fælles kulturmarxistiske temaer er alle fremmet
med den samme løgn, som de er gjort i frihedens navn:
liberalisme, seksuel perversion, degenereret kunst, degenereret musik,
masseindvandring, anti-efterretning og fremme af mennesker, der opfører sig som dyr,
korrupte versioner af feminisme, multikulturalisme,
undertrykke mennesker af europæisk herkomst og ødelægge nationalisme,
og ødelægge ikke-jødisk religion.
Kulturmarxisme er i høj grad en syntese af Marx og Freud.
Det er marxisme som anvendt i den kulturelle sfære
og analysen i kontrol af medier, kunst, teater, film
og andre kulturinstitutioner i samfundet,
ofte med vægt på klasse, køn og race.
Som en form for politisk analyse,
kulturmarxismen fik styrke i 1920'erne
og var modellen brugt af en gruppe intellektuelle i Tyskland
kendt som Frankfurterskolen,
og senere af en anden gruppe intellektuelle
ved Center for Contemporary Cultural Studies i Birmingham, England.
Områderne kulturstudier og kritisk teori
er forankret i og påvirket af kulturmarxismens arbejde.
Kulturmarxismen er formuleret som en måde at undergrave europæiske nationer
og civilisation ved hjælp af andre metoder end direkte politisk handling.
Theodor Adorno var også et oprindeligt medlem af Frankfurterskolen.
Med hjælp fra den amerikanske jødiske komité,
han skrev en bog med titlen "Autoritær personlighed".
Bogens formål var at få ethvert gruppetilhørsforhold til at lyde
som om det var et tegn på psykisk lidelse.
Patriotisme, religion, familie- og raceloyalitet
var tegn på en farlig og defekt autoritær personlighed.
Det prædikede skolens kritiske teori
den autoritære personlighed var et produkt af den patriarkalske familie.
Dette var et af de grundlæggende principper for kulturmarxismen,
behovet for at nedbryde familieenheden.
(? ) Frankfurtskolen har baseret... udviklet ideologien
at du på en måde var nødt til at afvise din familie.
Ved at afvise din familie, ville du være mere tilbøjelig til at acceptere
ellers ville du være mindre tilbøjelig til at være anti-jøde.
Og så, du ved, det var en bemærkelsesværdig ting, fordi
de havde aldrig troet, at jødiske børn skulle afvise deres forældre.
De kommer til at forkynde jødedommen til næste generation.
Du skal have børn, der identificerer sig med deres forældre,
men den autoritære personlighed, der identificerer sig med dine forældre,
som især var kristne, var indbegrebet af patologi.
Dette skulle udryddes.
(?) Så du, hvad den autoritære personlighed er?
At fastholde individer af radikal individualisme som et kulturelt ideal.
Nu har individualisme selvfølgelig lange rødder i det europæiske samfund,
men hvad du taler om, med radikal individualisme,
opgiver al din troskab.
Du bliver bare det isolerede individ.
Dette er ikke en recept, som jøder nogensinde har adopteret.
Jeg mener, hvis der er noget, der er karakteristisk for jødedommen,
det er en stærk følelse af identifikation med en gruppe.
Så i det væsentlige er dette en recept på hedningernes adfærd,
det ville i det væsentlige gøre dem mindre sandsynlige
at have loyalitet med andre grupper, fordi hvad...
for jødernes synspunkt, hvad er det mest skræmmende,
er en gruppe ikke-jøder forenet af en ideologi,
hvor de har en stærk følelse af gruppemedlemskab,
(?) og hvilke jøder bliver set negativt på.
Jeg mener, paradigmet, og det ville selvfølgelig være nationalsocialisme,
i Tyskland, fra 1933 og 1945.
Grundlæggende, hvad nazismen handlede om,
havde en stærk følelse af at være medlem af en nation,
have en stærk fornemmelse af, at du er en del af en i-gruppe,
og disse andre mennesker er ikke, du ved, du er ikke på deres side,
især jøder. Og så, en måde at slippe af med det, dybest set,
er at gå ind for individualisme for alle. Slip af med din troskab,
ikke har nogen troskab til religion, land, race, selv familie.
Og igen, en af ​​de pointer, jeg bliver ved med at gøre, er, at dette er
fuldstændig hyklerisk, fordi at være en stærk identificeret jøde
betyder, at du er stærkt forbundet med en gruppe,
at du har en stærk følelse af gruppemedlemskab,
at du tænker på out-grupper som potentielt
truende som fjender og så videre.
(?) Den psykologiske proces af et gruppemedlemskab har en tendens til at gøre os
se negativt på mennesker i andre grupper
og det gælder for jøder såvel som alle andre,
så plejer stærke identificerede jøder at have
stærkt positive syn på deres gruppe,
stærkt negative syn på outsiderne.
Du ved, det er en del af kritikkulturen
af disse jødiske intellektuelle, har meget negative synspunkter
om kulturen og folkene i... uden for dem.
I bogen definerede Adorno forældreskab, stolthed over ens familie, kristendom,
overholdelse af traditionelle kønsroller og holdninger til sex
og en kærlighed til sit eget land som patologiske fænomener.
Kulturmarxister ønskede at skabe konflikt mellem
det undertrykte mindretal og det undertrykkende flertal,
mellem dem, der havde påstået privilegium, og dem uden det.
Arbejderklassen er blevet erstattet af minoriteter.
Al troskab til familie, nation og kultur
blev set som store forhindringer og kilder til antisemitisme.
For at de kan slippe af med al modstand mod den jødiske interesse,
det skulle knuses og udhules i enhver hvid person.
Nationalisme, racerealisme, heteroseksualitet, suverænitet,
homogenitet, traditionalisme, loyalitet og kernefamilien
blev betragtet som store forhindringer
til den kommunistiske magtovertagelse af den vestlige civilisation.
Således fandt kulturmarxisterne på måder
gradvist at bryde vores kultur op indefra.
Den marxistiske idé om lighed er faktisk ikke mulig at opnå i virkeligheden.
Det handler kun om at nedbryde dem, der skiller sig ud,
de succesrige, de hårdtarbejdende præstationer på samme niveau
som dem, der ikke gør noget, fejler og er dovne.
Sådan gør du alle "lige".
At underminere den vestlige civilisation, de jødiske ekstremister
opfordrede til den mest mulige negative og destruktive kritik
af enhver sfære af hedningernes liv.
Deres anti-hvide politik, de forventede senere ville sprede sig som en virus.
Kulturmarxismen har givet os anti-hvide politikker som f.eks
racismeforbrydelser og love om hadefulde ytringer, kønsforvirring,
hookup kultur, moralsk og kønsmæssig racerelativisering,
homoseksualisering af børn, masseindvandring,
racespændinger, tvungen multikulturalisme,
den systematiske fremme af seksuel afvigelse er i samfundet,
et upålideligt retssystem med partiskhed mod ofret for forbrydelserne,
sammenbruddet af kernefamilien og lave fødselstal.
Bemærkelsesværdige filosoffer fra Frankfurterskolen var Herbert Marcuse,
Theodor Adorno, Max Horkheimer, Walter Benjamin, Erich Fromm, Friedrich Pollock,
Leo Lowenthal, Jurgen Habermas, Alfred Schmidt, Axel Honneth,
Siegfried Kracauer, Gyorgy Lukacs.
Alle disse intellektuelle på Frankfurterskolen var jødiske.
De intellektuelle skulle først blive målrettet i alle kommunistiske stater.
Fritænkning er farligt for systemet.
Social retfærdighed og feminisme, for blot at nævne nogle få,
er alle anti hvide, anti ytringsfrihed bevægelser
inspireret af og født ud af kritisk teori,
og dermed komme ind under kulturmarxismens paraply.
En populær manifestation af kulturmarxisme er også politisk korrekthed,
som den store engelske forfatter, Theodore Dalrymple, veltalende definerer sådan:
"I min undersøgelse af kommunistiske samfund kom jeg til konklusionen
at formålet med kommunistisk propaganda ikke var at overbevise eller overbevise,
ikke for at informere, men for at ydmyge; og derfor,
jo mindre det svarede til virkeligheden jo bedre.
Når folk er tvunget til at tie
når de bliver fortalt de mest åbenlyse løgne, eller endnu værre,
når de selv bliver tvunget til at gentage løgnene,
de mister én gang for alle deres følelse af ærlighed.
At acceptere åbenlyse løgne er... på en eller anden måde at blive ond selv.
Ens stand til at modstå noget er således udhulet og endda ødelagt.
Et samfund af maskulerede løgnere er let at kontrollere.
Jeg tror, ​​at hvis man undersøger politisk korrekthed,
det har samme virkning og er beregnet til."
Feminisme var en del af den jødiske gruppes evolutionære strategi
som kom ud af tænketanken kendt som Frankfurterskolen.
Dens mål var at forårsage vrede, splittelse og svække relationerne
mellem mænd og kvinder i det ikke-jødiske samfund.
At ødelægge instituttet for ægteskab og familiens nødvendighed,
kvinder ville blive forvandlet til arbejdende enheder.
Feminisme er ideen om, at kvinder er frie, når de tjener deres arbejdsgivere,
men slaver, når de hjælper deres mænd.
Gennem at fremme abort og radikal feminisme,
kønnene ville vende sig mod hinanden og følgelig
sænke deres demografi ved at forhindre fødsel.
Feministisk propaganda ville hjernevaske hvide kvinder
at ægteskabet udgør slaveri for dem og det
Frihed for kvinder kan ikke vindes uden afskaffelse af ægteskabet
og traditionelle forhold.
Jødiske intellektuelle, jødiske aktivister har været meget involveret i
i feminisme, for eksempel.
Der har været en tendens til at se den hvide mand som nogen,
noget, der skal degraderes i samfundet,
men fordi der ikke er nogen tvivl (?) om det i år 1950
at hvide mænd kørte showet i Amerika.
Feminisme, du ved, kvinder var glade for at blive hjemme og få børn.
Nu opfordres kvinder til at gå ud og have karriere
og de har meget få børn.
Så min opfattelse er, at det ville være langt bedre,
Jeg tror, ​​at mange flere kvinder ville være gladere for at være hustruer og mødre,
end de ville komme ind i arbejdsverdenen,
hvor de skulle være konkurrencedygtige,
at skulle på en måde, stort set, sætte familien på bagen.
Sexisme var epitetet opfundet
ved den abortfremmende feministiske jøde Margaret Feldman.
Denne betegnelse ville blive brugt til at angribe enhver person, der opretholder den naturlige orden
og gensidigt komplementære roller for kønnene i samfundet.
Feminisme har absolut intet at gøre med at beskytte kvinder.
Det er et kulturmarxistisk program til at nedværdige og underlægge hvide mænd,
og selvfølgelig også hvide kvinder.
Nå, en af ​​de ting, han fortalte mig, var det
han (?) i huset en aften, og vi snakker helt sammen
og han begynder at grine og sige:
Aaron, hvad tror du, kvindefrigørelse handlede om?
(?) Og jeg sagde, at jeg havde en ret konventionel tankegang om det på det tidspunkt,
Jeg sagde "Kvinder har ret til at arbejde og få lige løn som mænd,
ligesom de vandt stemmeretten."
Og han begyndte at grine og sagde: "Du er en idiot."
Og jeg sagde "Hvorfor er jeg en idiot?"
Han sagde: "Lad mig fortælle dig, hvad det handlede om.
Vi, Rockefellers, finansierede det.
Vi finansierede kvinders lib, ved du?
Og det var os, der kom rundt i aviserne
og tv, The Rockefeller Foundation."
Han siger: "Og du vil vide hvorfor? Der var to primære årsager."
Og en grund var: "Vi kunne ikke beskatte halvdelen af ​​befolkningen, før kvinders lib."
Og den anden grund var: "Nu får vi børnene i skole i en tidlig alder.
Vi kan indoktrinere børnene, hvordan de skal tænke.
(?) Det bryder familien op. Børnene begynder at se på staten som familien,
som skole, som embedsmænd, som deres familie, ikke som forældrene lærer dem.
Og så det er de to primære årsager til kvinders lib.
Hvilket jeg indtil da troede var en ædel ting, du ved.
Da jeg så deres intentioner bag det, hvor de kom fra,
da de skabte det, tanken om det,
Jeg så ondskaben bag, hvad jeg troede var et ædelt foretagende.
Den jødiske radikalfeminist Robin Morgan udtalte, at:
"Jeg føler, at 'mandehad' er en hæderlig og levedygtig politisk handling,
at de undertrykte har ret til klassehad
mod en klasse, der undertrykker dem.
Vi kan ikke ødelægge ulighederne mellem mænd og kvinder
indtil vi ødelægger ægteskabet."
Linda Gordon, jødisk feminist og historiker, forklarer, at:
"Kernefamilien skal ødelægges...
Uanset den ultimative betydning,
familieopløsningen nu er en objektivt revolutionær proces."
For at gøre dette udtalte den jødiske feminist Andrea Dworkin, at de:
"... bliver nødt til at ødelægge kulturens struktur, som vi kender den,
dens kunst, dens kirker, dens love;
dens kernefamilier baseret på fader-ret og nationalstater."
Hun fortsætter: "Jeg vil se en mand slået til en blodig masse
med en høj hæl skubbet i munden, som et æble i munden på en gris."
Den jødiske feminist, Susan Sontag, siger, at:
"Den hvide race er kræften i menneskehedens historie."
At kæmpe for homoseksuelle ægteskaber involverer generelt
lyve om, hvad vi skal med ægteskabet, når vi når dertil, du ved,
fordi vi løj, at ægteskabets institution ikke vil ændre sig
og det er løgn.
Ægteskabets institution vil ændre sig, og den bør ændre sig,
og igen, jeg synes ikke det burde eksistere.
Hyperinflationen i Tyskland tiltrak det internationale samfund til Berlin
og det var kendt som Europas moralske kloakhul
hvor enhver og enhver fordærvet seksuel aktivitet kunne finde sted.
De kulturmarxistiske jøder havde indført
dekadence og umoral i tysk kultur, film, kunst og teater.
Det er derfor, folk var så villige, det er 20'ernes Babylon.
Ting, der er blevet anset for at være umoralske, amoralske
blev irrelevant og alt gik.
Prostitution blev legaliseret i 1927.
Mor og datter teams tilbød deres tjenester
til samme klient samtidigt.
Der var ikke færre end 17 forskellige prostituerede typer i denne bordelby.
Der var klubber, hvor lesbiske kunne lide at piske skoledrenge
og du vil finde militærofficerer siddende der med børn siddende på skødet.
Så meget af det var skuespil,
men der var ret mange, der også gav sig til det.
Det første homoseksuelle og transseksuelle propagandateater
blev lavet i Berlin i 1920'erne.
De første utroskabsteaterstykker blev lavet af jødiske forfattere.
(?) bemærket ville blive til skandaløse stripklubber.
Restauranternes kældre
ville være homoseksuelle eller lesbiske romper (?) værelser og sexklubber.
Når du er ledig, har du også en stigning i sexarbejdere,
men det var ikke kun berlinerne.
Det var titusinder og måske hundredtusinder af unge drenge og unge piger,
som var på vej til Berlin for at deltage i denne hårde valutasextrafik. Mel Gordon - Forfatter - Voluptuous Panic: The Erotic World of Weimar Berlin
Det var en by, der var fyldt med lesbisk liv.
Der var tanken om, at overalt hvor man gik
du behøvede ikke skjule, hvad du var.
Pædofili blev normaliseret,
mindreårige piger formåede at tjene penge
i Berlin som prostituerede.
Småpiger var frit tilgængelige og kunne bestilles telefonisk
og leveret som takeaway-måltider til kunder.
Enhver intellektuel, mest venstreorienteret, hele den politiske højrefløj,
som i bund og grund kom fra München, spillede ikke nogen rolle i begyndelsen.
Hele byen var i hænderne på venstreorienterede ideer.
Dr. Manfred Reifer, en velkendt leder af jøderne i Bukovina, sagde:
"Mens store dele af den tyske nation kæmpede
for at bevare deres race, vi jøder
fyldte Tysklands gader med vores kald.
Vi forsynede pressen med artikler om emnet jul og påske
og administreret til sin religiøse overbevisning på den måde, vi anså for passende.
Vi latterliggjorde den tyske nations højeste idealer
og vanhelligede de ting, som den holder hellige."
Jødisk ejede forlag som Benjamin Hars(?), Leon Hirsch
og Jacob Stalin(? ) Company distribuerede bøger
der åbenlyst underminerede vestlige traditionelle værdier.
Jøder pressede også på en intensiv kampagne for fri abort
som dr. Max Haddon(? ), dr. Lothar Wolf, Martha Ruben-Wolf,
Alphonse Goldschmidt skrev adskillige artikler
tilskyndelse til abort og prævention for tyskerne
at sænke deres fødselstal endnu mere.
I spidsen for film- og teatervirksomhederne stod jøder, som f.eks
Josef von Sternberg, Bertolt Brecht, Erich Palmer og en lang række andre jøder.
Forskning i seksualitet blev ledet af jødiske sexologer
Iwan Bloch og Magnus Hirschfeld.
Det transkønnede samfund opmuntrede primitive sexoperationer,
fordi mænd og kvinder ikke længere følte sig godt tilpas i deres naturlige roller.
Med prostitution, stoffer, pædofili, homoseksualitet, utroskab,
sadisme, masochisme, dekadent kunst og endda dyrelivet, der florerer,
Tyskland var et utrygt sted for den traditionelle tyske familie.
De konservative tyskere så på Berlin med foragt,
ødelægge det, der var tilbage af den nationale ånd.
Kriminelle bander levede af prostitution, narkotikahandel,
ulovligt spil, pornografi, røveri og indbrud.
Politiet var underbetalt, korrupt og følte sig totalt magtesløst,
på grund af politimyndighedens forfatningsmæssige begrænsninger.
Maurice Samuel var en rumænskfødt jødisk og zionistisk romanforfatter,
oversætter og foredragsholder.
I 1924 udtalte han eksplicit i sin egen bog "You Gentlies" at:
"Vi jøder, vi er ødelæggerne og vil forblive ødelæggerne for evigt.
Intet du kan gøre vil opfylde vores behov og krav.
Vi vil for evigt ødelægge, fordi vi vil have vores egen verden."
Jøden dr. Kurt Munzer skrev i sin roman "Der weg nach Zion", Vejen til Zion:
"Vi har korrumperet blodet af alle racer i Europa -
måske har vi inficeret dem.
I dag er alt jødegjort. Vores tænkning er i alt levende,
vores ånd styrer verden. Vi er mestrene,
for alt, der har magt i dag, er vor ånds barn.
Man kan hade os, man kan drive os væk.
Vores fjender kan sejre over vores fysiske svaghed.
Men vi er ikke længere til at slippe af med.
Vi har fortæret folkene, besejret racerne,
besmittede dem, knuste deres styrke,
gjort alt råddent, dovent og korrupt med vores forældede kultur.
Vores ånd kan ikke længere udryddes."
Rabbiner Harry Waton sagde:
"Den kommunistiske sjæl er jødedommens sjæl...
Når vi ser dybere ind i kommunismens natur,
vi ser, at det i bund og grund ikke er andet end jødedommen.
Da jøderne er de højeste og mest kultiverede mennesker på jorden,
jøderne har ret til at underordne sig resten af ​​menneskeheden
og at være herrer over hele jorden...
Jøderne vil blive herrer over hele jorden
og de vil underordne sig alle nationer...
Jødedommen er kommunisme, internationalisme, menneskets universelle broderskab,
arbejderklassens og det menneskelige samfunds frigørelse.
Det er med disse åndelige våben, at jøderne
vil erobre verden og menneskeheden...
Arierne vil blive ødelagt, og marxismen vil sejre."
Den ærlige Weimar-jødiske digter, Stefan Zweig
frygtede nu en modreaktion mod jøder og sagde:
"Det er ulækkert, hvordan jøder tager alt med storm.
Skulle det ikke være vores ansvar at forudse det berettigede
antisemitisk indignation og kalder vores folk tilbage til deres fornuft."