PAHA SOTA
Ensimmäisen maailmansodan käynnistymiselle oli monia eri motiiveja.
Vuodesta 1871 lähtien Saksa oli noussut voimanpesäksi,
järkyttäen pitkään vakiintunutta voimatasapainojärjestelmää Euroopassa.
Vakiintuneet suurvallat Britannia, Ranska ja Venäjä
liittyivät yhteen vuonna 1914 tuhotakseen tämän uuden kilpailijan.
28. kesäkuuta 1914
Gavrilo Princip, Bosnian serbi ja epäonnistunut opiskelija
murhasi arkkiherttua Franz Ferdinandin,
Itävallan-Unkarin valtaistuimen seuraajan.
Itävalta-Unkari oli allekirjoittanut puolustussopimuksen Saksan kanssa.
jonka Saksa vahvisti vuonna 1909 julistamalla, että
Saksa oli velvollinen tukemaan Itävalta-Unkaria,
vaikka se olisi aloittanut sodan.
Itävalta julisti sodan Serbialle, joka aloitti ensimmäisen maailmansodan.
Koko sodan ajan,
Saksa halusi rauhaa, eikä sille ollut mitään hyötyä konfliktista.
Vaikka Saksa oli hyvin matkalla voittamaan sodan joulukuussa 1916,
Keisari Wilhelm tarjoutui neuvottelemaan rauhan liittoutuneiden kanssa.
Joulukuuhun 1916 mennessä Saksalla oli selvä etu.
Ranska kärsi hirvittäviä tappioita.
Venäjä kohtasi sisäisen bolshevikkien kapinan
ja vallankumouksellisen kaaoksen ja joutui vetämään joukkonsa.
Britannia oli sukellusvenesaarron alla
eikä senttiäkään Saksasta ollut miehitetty.
Saksa tarjosi edelleen anteliaat rauhanehdot.
Keisari Wilhelm oli valmis vain lopettamaan sodan
ja palata sotaa edeltävään aikaan.
Tuolloin sionistijuutalaiset Chaim Weizmann ja Nahum Sokolow
lähestyivät brittejä likaisella sopimuksella.
He tarjoutuivat käyttämään maailmanlaajuista vaikutusvaltaansa
tuomaan Yhdysvallat sotaan Britannian puolelle,
samalla heikentäen ja tuhoten Saksaa sisältäpäin.
Vastineeksi Yhdysvaltojen liittymisestä,
britit varastaisivat Palestiinan ottomaanien Turkilta,
joka oli Saksan liittolainen, ja sallisi sitten juutalaisten asettua sinne.
Sopimusta kutsuttiin Balfourin julistukseksi
ja toimitettiin paroni Walter Rotschildille.
Lontoon juutalaiset lähettivät sitten viestejä Louis Brandeisille,
yksi korkeimman oikeuden juutalaisista jäsenistä,
kehottaen häntä painostamaan presidentti Wilsonia liittymään sotaan.
Muut sionistiset vallanvälittäjät, kuten Bernard Baruch,
Paul Warburg ja Jacob Schiff painostivat myös Amerikkaa liittymään.
Britannian hallitus suostui
että he tukisivat juutalaisten kotimaata Palestiinassa
vastineeksi voimakkaasta juutalaisesta lobbauksesta Amerikassa
saadakseen USA:n liittymään liittoutuneisiin.
Brittikoneet pudottivat Saksan ylle jiddishinkielisiä lehtisiä,
"Balfour-lehtiset" juutalaisten tuen saamiseksi Saksassa,
lupaamalla juutalaisille kotimaan Palestiinassa sen jälkeen, kun he ovat voittaneet sodan.
Ja tässä se on, Balfourin julistus.
Miltä sinusta tuntuu, kun näet sen täällä?
Minusta todella tuntuu, että se on yksi erikoisimmista hetkistä
juutalaisten historiassa.
Kesti 3000 vuotta päästä tähän.
Ja sitten sanot, kuinka tämä ihme tapahtui?
Se on opportunismin uskomattomin pala.
Tarkoitan, että on köyhä tieteilijä,
Chaim Weizmann, joka jotenkin pääsee Englantiin,
tapaa muutaman ihmisen, kuten perheestäni,
viettelee heidät, hänellä on niin suuri viehätys ja vakaumus,
hän saapuu Balfourin luo, ja...
hän uskomattomasti vakuuttaa Balfourin,
ja Lloyd Georgen, pääministerin,
ja suurimman osan ministereistä,
että tämä ajatus juutalaisten kansalliskodista
pitäisi antaa tapahtua.
Sopimuksen tekemisen jälkeen juutalaisten omistama media
päästi välittömästi valloilleen paljon Saksan vastaista propagandaa
kuvaten saksalaisia ​​barbaarisina hunneina.
Tämä tehtiin yleisön tuen saamiseksi Yhdysvaltojen puuttumiselle sotaan,
kun taas Saksan sionistit ja juutalaiset marxistit
alkoivat horjuttaa Saksaa sisältäpäin
useiden lakkojen kautta aseteollisuuden tehtaissa,
mikä heikensi Saksan sotaponnisteluja.
Jos Amerikkaa ei olisi huijattu sotaan,
se olisi pysäytetty siellä ja silloin
ja miljoonia eurooppalaisia ​​ihmishenkiä olisi pelastettu.
Amerikkalaisten liittyminen sotaan toteutettiin sitten lupauksen mukaisesti.
Lordi Balfour vakuutti sionisteille, että Britannia
täyttäisi sopimuksensa lopun sodan päätyttyä,
Palestiinan kukistaminen ja varastaminen ottomaanien turkkilaisilta.
Ennen kuin lisää eurooppalaista verta vuotaisi Euroopan maaperälle,
sekä Saksa että Itävalta-Unkari vaativat jälleen rauhanomaista ratkaisua.
Wilsonin oli pakko myöntää, että Saksa ja Itävalta-Unkari
olivat todellakin esittänyt yleisiä rauhanehdotuksia,
mutta hän hylkäsi ne kaikki.
Valehtelemalla kuinka kaunis sodanjälkeinen rauha tulee olemaan,
Wilson onnistui huijaamaan niin monia sotaan väsyneitä saksalaisia
ehdottomaan antautumiseen ja aseistariisumiseen
saman vuoden marraskuussa 1918.
Saksan kommunistit ja sionistit puukottivat maanmiehiään selkään.
Marxilaiset ammattiliittojen johtajat määräsivät tehdaslakkoja,
joka riisti saksalaisilta niiden elintärkeät tarvikkeet.
Saksan moraali ja teollisuustuotanto putosivat nopeasti.
Saksa laski aseet ja toivoi kunniarauhaa.
Sodan jälkeen vuoden 1918 petollinen petos tuli tunnetuksi nimellä
"puukotus selkään".
Sionistit ja kommunistit ovat yksinkertaisesti pettäneet Saksan sisältäpäin,
ja sen seurauksena he olivat kaikki sidottu yhteen vihollisina,
koska he halusivat nähdä Saksan epäonnistuvan.
Tänä päivänä, Israelissa vietetään 2. marraskuuta Balfourin päivää.
Palestiinan arabit pitävät sitä surun päivänä.
VERSAILLESIN SOPIMUS
Tammikuussa 1919 voittajat tapasivat Pariisin rauhankonferenssissa
murskatakseen Saksan taloudellisesti
ja määrittääkseen tappiollisen kansakunnan uudet rajat.
Saksaa ei edes kutsuttu
eikä sillä olisi mitään sananvaltaa lopullisissa päätöksissä,
kun globalistit repivät Saksan palasiksi.
Konferenssi loi pohjan myös tulevalle maailmanhallitukselle,
Kansainliitto.
Paikalla ollut sionistivaltuuskunta,
jotka ovat tuoneet Amerikan sotaan,
varmisti myös, että Ottomaanien valtakunnan entiset arabialueet
erotettaisiin Turkin hallinnosta ja hajotettaisiin myös pieniksi valtioiksi,
jotta Palestiinasta voisi tulla brittiläinen protektoraatti.
Juutalaiset vaativat sitten palan Palestiinasta
Kansainliiton takaamana,
aivan kuten Herzl oli ennustanut vuonna 1887.
Pariisin rauhankonferenssissa,
julma ja pahamaineinen Versaillesin sopimus solmittiin 20. kesäkuuta 1919,
ja San Germainin rauhansopimus 20. syyskuuta samana vuonna.
Jopa liberaalit historioitsijat tunnustavat sopimuksen pahuuden nykyään.
Saksa, joka ei halunnut sotaa, joka oli yrittänyt välttää sotaa
ja se tarjoutui tekemään rauhan useaan otteeseen
koko sodan ajan, oli nyt täysin riisuttu aseista.
Saksa joutui maksamaan valtavia sotakorvauksia
rahan ja luonnonvarojen muodossa.
Murskaavat velanmaksut, 100 miljardia markkaa,
vastaavasti 1 biljoona dollaria nykyvaluutassa,
tuhosi Saksan talouden
ja aiheutti pian hyperinflaation, rahatalouden romahduksen.
Saksalta vaadittujen sotakorvausten kokonaissumma
oli noin 226 miljardia markkaa.
Tarkoituksena oli murtaa Saksa taloudellisesti.
John Maynard Keynes ennusti, että nämä ankarat korvaukset
johtaisivat Saksan taloudelliseen romahdukseen.
Saksan asevoimat rajoitettiin 100 000 mieheen
tarkoitettu yksinomaan poliisitehtäviin maan sisällä
ja asevelvollisuus kiellettiin.
Kaikki Saksan siirtokunnat otettiin pois.
Sama tapahtui useilla saksalaisilla alueilla Euroopassa.
Yhteensä Saksa joutui luopumaan 13 prosentista maistaan.
Useat miljoonat saksalaiset päätyivät hylätyksi Saksan valtakunnan ulkopuolelle
ja miljoonat karkotettiin väkisin kodeistaan.
Saksa menetti myös suuren osan teollisuudestaan
kun tärkeimmät rautamalmi- ja hiilivarat katosivat.
Saksan teollinen Reininmaa olisi ranskalaisten joukkojen miehittämä 15 vuoden ajan.
Versaillesin sopimus oli tuhoisa rauhansopimus Saksalle,
mutta sopimuksella oli myös vakavia taloudellisia seurauksia,
ei vain Saksalle, vaan myös Euroopalle ja maailmalle,
koska Saksa oli niin tärkeä osa maailmantaloudessa.
Sopimus sisälsi 440 lauseketta.
Niistä 414 oli erityisesti omistettu Saksan rankaisemiseen
sodasta, johon kansakunta oli täysin syytön.
Timesissa 1919 Winston Churchill ilmaisi sopimuksen lopullisen tavoitteen.
"Jos Saksa aloittaa liiketoimintansa uudelleen seuraavan 50 vuoden aikana,
olemme johtaneet tätä sotaa (ensimmäinen maailmansota) turhaan." - Winston Churchill
WEIMARIN TASAVALTA
Piiritys ja ennennäkemätön nälkäsaarto
tappoi lähes miljoona saksalaista lasta, naista ja vanhusta
sekä yhteiskunnan hauraimmat.
Liittoutuneilla oli nyt vain yksi kiinteä aikomus:
jatkaa Versaillesin valtaa tuhoamaan Saksan lopullisesti.
Saksa oli nyt täysin riisuttu aseista ja se oli vaurioitunut joka puolelta,
eikä sillä ollut mitään keinoa puolustautua.
Naapurimaat voisivat milloin tahansa päättää hyökätä sen kimppuun.
Kultana maksettavien valtavien korvauskustannusten vuoksi
markalle ei enää löytynyt takausta.
Tämä johti inflaatioon, joka pyyhki kokonaan pois kaikki saksalaiset säästöt.
Saksa 1922-1923 kohtasi kamalinta hyperinflaatiota,
jota maailma on koskaan nähnyt ja Saksan markasta tuli arvoton.
Työttömyys, nälkä ja toivoton tulevaisuus
erotti saksalaisille Weimarin tasavallan.
Itsemurhaluvut olivat korkeat, työttömyys ylitti 30 prosenttia
kun epätoivoiset saksalaiset tekivät itsemurhia.
Syntyvyys oli erittäin alhainen.
Anarkiaa ja kaaosta oli ilmassa.
Ei ollut mitään, mitä aseista riisuttu, nöyryytetty ja nälkäinen saksalainen kansa
voisi tehdä asialle, sillä kommunistit jopa valloittivat osia monista kaupungeista.
Vuonna 1929 Federal Reserve aiheutti suuren laman.
Tutkija Boris Borisov ja hänen artikkelinsa "Amerikan nälänhätä"
Yhdysvaltain finanssikriisin uhreiksi arvioitiin yli 7 miljoonaa ihmistä.
Globalistivallat olivat nyt onnistuneet järjestämään uuden nälänhädän
joka tappoi miljoonia valkoisia eurooppalaisia ​​kuten Venäjällä ennen.
Ben Bernanke sanoi suuresta lamasta:
"Me teimme sen."
Me Bernanke tarkoitti tietysti juutalaisia ​​johtajia
Federal Reserve System -järjestelmästä.
Saksassa, tarkoituksellisen osakemarkkinoiden romahduksen vaikutukset
olivat vielä pahempia kuin missään muussa maassa,
kun ihmisten säästöt pyyhittiin pois,
koska hinnat kaksinkertaistuivat joka toinen päivä 20 kuukauden ajan peräkkäin.
Vuonna 1922 inflaatio kiertyi hurjasti hallinnasta.
Ihmisille maksettiin aamulla ja heillä oli matkalaukku täynnä seteleitä
ja heidän täytyisi juosta kauppoihin,
koska maksamisen välisenä aikana
ja aikana, jolloin he ostivat tavaransa, ruokansa
hinnat olisivat nousseet.
Berliini oli täydellisen, täydellisen kaaoksen tilassa.
Sadat tuhannet kodittomat ihmiset näkevät nälkää kaduilla.
Samaan aikaan oli hyvin rikkaita ihmisiä.
Toisaalla köyhät syövät nauriskeittoa.
Teurastajat myyvät variksia, oravia, jopa rottia.
Ja toisaalla ihmiset, joilla on siihen varaa,
syövät mitä runsaimpia aterioita, ikään kuin he eivät koskaan olisi pysähtyneet ajattelemaan.
Saksalaiset joutuivat maksamaan 2-20 miljardia markkaa yhdestä postimerkistä.
Leipä maksoi 2 miljardia markkaa.
500 grammaa voita maksoi 2 biljoonaa markkaa.
Saksalainen keskiluokka kärsi pahiten
ja näki kaikkien heidän säästönsä ja yrityksensä tuhoutuvan.
Nälkää näkevät perheet ja lapset kerjäävät kaduilla.
Monet saksalaiset kutsuivat arvottomia rahojaan nimellä
"Jude fetzen", juutalainen konfetti,
sillä kun saksalaiset näkivät nälkää,
juutalaiset elivät kultaista luksuselämäänsä tasavallassa.
Saksa oli täysin konkurssissa vuoden 1929 lopussa.
Juutalainen tilastotieteilijä Alfred Marcos
arvioi juutalaisten keskitulojen vuonna 1930
olevan kolme kertaa korkeammat kuin muun väestön keskitulot.
Teollisuus, kuten Ruhrissa, olivat kaikki konkurssissa
ja työntekijöitä irtisanottiin miljoonittain.
Tammikuussa 1933 yli 6 miljoonaa saksalaista oli työttömänä.
Vaikka juutalaisia ​​on alle 1 % Saksan väestöstä,
juutalaisten poliittinen vaikutus Weimarin tasavallassa
oli äärimmäisen suhteeton heidän lukumääräänsä väestössä.
He onnistuivat hallitsemaan yli 50 prosenttia tiedotusvälineistä ja lehdistöstä,
ja 70 % tuomareista, 57 % metallikaupasta,
22 % viljasta ja 39 % tekstiilikaupasta.
Saksan pankki- ja rahoitusala oli täysin juutalaisten hallinnassa.
Ne olivat erityisen ilmeisiä Berliinin yksityispankkitoiminnassa,
jossa oli vuonna 1923 150 yksityistä juutalaista pankkia,
ja vain 11 yksityistä ei-juutalaista pankkia.
Reichstagin johtokunnan kuudesta jäsenestä 4 oli juutalaisia,
mukaan lukien Jacob Goldschmidt ja Rudolf Havenstein.
Jotta joku voisi hallita ihmisten mieliä,
pitää hallita lehdistöä ja mediaa.
Juutalainen lehdistön ja yleisön mielen ylivalta
alkoi Reuters-uutistoimistosta vuonna 1865.
Juutalaisen Paul Reuterin perustama, syntynimi Israel Beer Josaphat vuonna 1865,
Reuters Telegram Company
oli ensimmäinen suuri uutisjärjestö maailmassa.
Lähes kaikki tärkeimmät uutiskanavat maailmassa nykyään
tilaavat Reutersin palvelut,
joka toimii yli 200 kaupungissa 94 maassa noin 20 kielellä.
Washington Postia kontrolloi
sionistinen Federal Reserve -johtaja Eugene Meyer.
Vuonna 1940 Meyer erotti Washington Postin pasifistisen toimittajan hänen
kieltäytyessään kannattamasta Yhdysvaltain osallistumista toiseen maailmansotaan.
Washington Post luovutettiin myöhemmin Meyerin tyttärelle,
edesmennyt Katharine Mayer Grayham.
Vuonna 1896 Adolph Ochs osti New York Timesin
ja perusti New York Times Companyn.
Ochs Sulzbergerin perhe, yksi yhdysvaltalaisista sanomalehtidynastioista,
on omistanut New York Timesin siitä lähtien.
117 vuoden ajan Amerikan vaikutusvaltaisin uutislähde
on ollut saman perheen käsissä.
Vuonna 1926 juutalainen David Sarnoff perusti NBC:n.
ensimmäinen suuri lähetysverkko Yhdysvalloissa.
Vuonna 1928 27-vuotias juutalainen liikemies William S. Paley
saavutti CBS Radio Networkin enemmistöomistuksen.
Paley laajensi CBS:n kansalliseksi voimanpesäksi, jossa on 114 tytäryhtiö-asemaa.
On erittäin tärkeää muistaa, että neljä vaikuttavinta medialähdettä,
Washington Post, New York Times, NBC ja CBS,
olivat nyt kaikki juutalaisten omistuksessa ja hallinnassa.
Jewish Daily Bulletin, 27. heinäkuuta 1935, sanoi:
"On vain yksi voima, jolla on todella merkitystä: poliittisen painostuksen voima.
Me juutalaiset olemme voimakkaimpia ihmisiä maan päällä,
koska meillä on tämä voima ja osaamme käyttää sitä hyödyksemme."
Myös kaksi suurinta saksalaista sanomalehteä ennen vuotta 1933 olivat juutalaisten käsissä.
Leopold Ullstein, August Scherl ja Rudolf Mosse,
näillä juutalaisilla oli käytännössä monopoli Saksan lehdistössä.
Heidän pääjulkaisunsa oli Berliner Tageblatt.
Tämän lehden toimittaja oli Theodore Wolf, juutalainen,
joka oli myös merkittävässä roolissa politiikassa.
Kaikki toimitukset, kaikki politiikka, kaikki ajattelu
ja jokainen tärkeä vaikutusalue
oli nyt joutunut juutalaisten hallintaan.
Berliinin 29 laillisesta teatterista 23:ssa oli juutalaisia ​​ohjaajia.
Vuonna 1931 144:stä elokuviksi päässeistä elokuvakäsikirjoituksista,
119 oli juutalaisten kirjoittamia ja 77 juutalaisten tuottamia.
1866: Saksan liittokansleri Bismarckin salamurhayritys epäonnistui. 1874: Bismarckille tehdään toinen epäonnistunut salamurhayritys. 1878: (toukokuu) Saksan keisari Wilhelm yritetään salamurhata. 1881: Venäjän tsaari murhataan neljän edellisen epäonnistuneen yrityksen jälkeen. 1893: Moskovan pormestari murhataan. 1884: Punaiset tappavat 8 poliisia Chicagossa.
1894: Ranskan pääministeri murhattiin. 1897: Espanjan pääministeri murhattiin. 1900: Italian kuningas murhataan. 1901: Yhdysvaltain presidentti William McKinley murhataan. 1905: Espanjan kuninkaan ja kuningatarpuolison epäonnistunut salamurhayritys. 1905: Venäjän suurherttua murhataan. 1908: Portugalin kuningas ja kruununprinssi murhataan. 1911: Venäjän pääministeri murhattiin. 1918: Venäjän tsaari ja koko hänen perheensä murhataan.
1919: Punaiset pommittivat Wall Streetin New Yorkissa; 38 ihmistä kuoli. 1919: Yhdysvaltain oikeusministeri A. Mitchell Palmerin yksityinen koti pommitettiin. 1922: Ranskan presidenttiä ​​yritetään salamurhata. 1932: Pakettipommi tuhosi yhdysvaltalaisen tuomari Webster Thayerin kodin ja hänen vaimonsa loukkaantui. 1933: Chicagon pormestari murhataan.
1918-1933: Neuvostoliitto, jota johtavat entiset katuradikaalit: Lenin, Trotski, Stalin ym. murhaavat, kiduttavat ja vangitsevat miljoonia viattomia ihmisiä.
"Kokemamme maailmanvallankumous on yksinomaan meidän asiamme ja se lepää meidän käsissämme. Tämä vallankumous kiristää juutalaisten ylivaltaa kaikkiin muihin ihmisiin."
"Kun kysyt mitä saksalaiset ovat tehneet juutalaisille,
sinun on aina kysyttävä, mitä juutalaiset ovat tehneet saksalaisille.
Vuonna 1918 Lenin ja Trotski perustivat kommunistisen internationaalin.
tunnettu myös nimellä Komintern, Moskovassa, Venäjällä.
Bolshevikkivallankumouksen jälkeisinä päivinä Venäjällä
Trotski edisti ajatusta pysyvästä vallankumouksesta,
mikä tarkoitti, että Neuvostoliiton oli provosoitava poliittisesti muita kansoja
kaikkialla maailmassa aloittamaan omia bolshevikkivallankumouksiaan.
Kominterni ilmoitti avoimesti, että sen tarkoituksena oli taistella
kansainvälisen neuvostotasavallan luomiseksi,
eli kommunistinen maailmanhallitus.
Kominterniin sidoksissa olevia puolueet muodostettiin Ranskassa, Italiassa, Kiinassa,
Saksassa, Espanjassa, Belgiassa, Yhdysvalloissa ja muissa maissa.
Kommunismin ideologia levisi Euroopassa kuin myrkky.
Kirjailija Ernest Elmhurst selitti vuonna 1938
"Sosialismi, kommunismi ja bolshevismi ovat todellisuudessa vain lenkkejä suunnitelmassa
maailman kattavasta juutalaisuudesta, sen lopullisena tarkoituksenaan
pakottaa koko maailma juutalaisten vallan alle..."
Venäjän vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen
vallankumoukselliset juutalaiset kommunistijohtajat Karl Liebknecht ja Rosa Luxemburg
johtivat juutalaisten kommunistien ryhmää: Kurt Eisner, Paul Levi,
Franz Mehring, Wilhelm Pieck, Richard Muller,
Emil Barth, Gustav Landauer, Eugen Levine ja Emil Eichhorn
yrittämään väkivaltaista ja veristä kommunistista vallankumousta myös Saksassa.
Juutalais-bolshevikkirosvot yrittivät turhaan huijata saksalaisia ​​työntekijöitä, jotta punaiset voisivat tehdä sen, mitä he tekivät Venäjällä ja orjuuttaa koko kansan kommunistisen vallan alle.
Saksan Freikorpsin veteraanit pysäyttivät heidät sankarillisesti vuonna 1919.
Freikorpsin puolisotilaalliset yksiköt, muodostettu isänmaallisista veteraaneista, muutti puhdistamaan Berliinin punaisesta saastasta.
Juutalainen Bela Kun käynnisti juutalaisen vallankumouksen
ja otti Unkarin johtajuuden maaliskuussa 1919.
Kuukausien punaisen terrorin ja kristittyjen joukkomurhien jälkeen
unkarilaiset onnistuivat taistelemaan takaisin.
Unkarin kontra-amiraali Miklos Horthy
muodosti kansallisarmeijan taistelemaan bolshevikkeja vastaan.
Romanian armeijan tuella
Horthy onnistui valloittamaan maan takaisin 1. elokuuta 1919.
Italiassa juutalaisten johtamat kommunistit tekivät joukkomurhia Ceranossa,
Modenassa, Bolognassa, Teatrossa(?), Yanassa(?) ja Milanissa,
mutta Mussolinin fasistiset joukot voittivat heidät.
Fasismi oli liike Euroopan pelastamiseksi kommunismista.
Nykyään globalistisen mediamme ansiosta
melkein kaikki ajattelevat, että fasismi oli jotain kauheaa.
Fasismi on lyhyesti sanottuna kansakunnan, sen kulttuurin ja kansan puolustaja.
Fasismin aikana hallituksella on keskeinen rooli elokuvateollisuuden,
teatterin, taiteen, kirjallisuuden, musiikin, koulutuksen jne. valvonnassa,
säilyttääkseen korkean moraalitason,
pitääkseen asiat puhtaina ja kunnioitettavina,
edistäen vahvaa isänmaallisuuden ja kunnian tunnetta,
ja estääkseen rappion leviämisen, joka turmelee yhteiskuntaa sisältäpäin.
Jopa Winston Churchill ajatteli, että fasismi
"osoittautui välttämättömäksi vastalääkkeeksi kommunismin myrkylle."
Hän sanoi Mussolinista: "Roomalainen nero... suurin lainsäätäjä ihmisten joukossa."
Puhuessaan Roomassa 20. tammikuuta 1927 Winston Churchill sanoi:
Jos olisin ollut italialainen, olisin varma, että minun olisi pitänyt olla
koko sydämestäni kanssasi alusta loppuun...
...Italia on osoittanut, että on olemassa tapa taistella kumouksellisia voimia vastaan
joka voi koota kansan massat oikein johdettuna,
arvostaa ja haluta puolustaa sivistyneen yhteiskunnan kunniaa ja vakautta...
...Tämän jälkeen mikään suuri kansakunta ei jää vaille
äärimmäistä suojaa
bolshevismin syöpäkasvua vastaan."
12 vuotta myöhemmin Winston Churchill linjaa
maansa ja kansansa bolshevismin kanssa.
Oswald Mosley oli Britannian fasistinen johtaja
ja yritti pelastaa myös maansa, mutta ei onnistunut saamaan tarpeeksi valtaa.
Corneliu Codreanu sanoi: "Fasismi tarkoittaa ennen kaikkea
kansakuntasi puolustamista sitä uhkaavilta vaaroilta.
Se tarkoittaa näiden vaarojen tuhoamista
ja vapaan tien avaamista elämään ja kunniaan kansallesi."
Juutalaiset bolshevikit yrittivät sitten vallata Espanjan vuonna 1936,
joka johti veriseen Espanjan sisällissotaan.
Juutalaiset aloittivat joukkomurhien, raiskausten ja tuhojen orgian.
Juutalainen Leiba Lazarevitš Feldbin, Neuvostoliiton puna-armeijan upseeri,
oli Neuvostoliiton turvallisuuspäällikkö Espanjan sisällissodassa.
Yli 20 000 kirkkoa tuhottiin eri puolilla Espanjaa.
6832 espanjalaista pappia, 3000 munkkia, 300 nunnaa ja 13 piispaa tapettiin.
Noin 4 000 maallikkoa murhattiin myös nunnien tai pappien auttamisen tai piilottamisen vuoksi.
Feldbin oli yksi joukkomurhien takana olevista johtajista.
Vuonna 1939 uskollinen roomalaiskatolinen kenraali Francisco Franco
astui esiin ja loi yhtenäisen nationalistisen ryhmän
ja onnistui pelastamaan Espanjan kommunistivallan valtaukselta.
Francolla oli Antonio Salazarin tuki Portugalissa,
Benito Mussolini Italiassa,
ja Adolf Hitler Saksassa.
8. helmikuuta 1920 Sir Winston Churchill ilmaisee huolensa
maailmanlaajuisesta kehityksestä haastattelussa julkaistuna
The Sunday Illustrated Heraldissa (Lontoo):
"Adam (Spartacus) Weishauptin päivistä Karl Marxin päiviin
Trotskin, Bela Kunin, Rosa Luxemburgin ja Emma Goldmanin vastaaviin.
Tämä maailmanlaajuinen salaliitto sivilisaation kukistamiseksi
ja yhteiskunnan jälleenrakentamiseen pysäytetyn kehityksen,
kateellisen pahansuopaisuuden ja mahdottoman tasa-arvon pohjalta, on jatkuvasti kasvanut."
Ideologinen ja kulttuurinen aivopesu (subversio) on hienovarainen, asteittainen ja
jatkuva toisen ryhmän arvojen, vahvuuksien ja elämäntapojen tarkoituksellinen
sisäinen heikentäminen, tavoitteenaan tehdä niistä haavoittuvia.
Tätä strategiaa kommunistit käyttivät
kun he soluttautuivat ja valtasivat yhteiskuntia sisältäpäin,
Saksasta alkaen.
Subversion neljä vaihetta ovat:
Demoralisoituminen, epävakaus, kriisi ja normalisoituminen.
Kun neuvostoliittolaiset käyttivät ilmausta ideologinen kumoaminen,
mitä he tarkoittavat sillä?
Ideologinen kumoaminen on prosessi, joka on legitiimi, ja avoin. Juri Aleksandrovitš Bezmenov (alias "Tomas Schuman")
Voit nähdä sen omin silmin.
Kaikki mitä sinun tarvitsee tehdä, kaikki mitä amerikkalaisen massamedian on tehtävä
on irrottaa banaaninsa korvista, avata silmänsä ja he voivat nähdä sen.
Vain noin 15 % ajasta, rahasta ja työvoimasta käytetään vakoiluun sellaisenaan.
Loput 85 % on hidas prosessi,
jota kutsumme joko ideologiseksi kumoukseksi tai aktiivisiksi toimenpiteiksi.
"Aktivnye meroprijatija" KGB:n kielellä tai psykologisella sodankäynnillä.
Mitä se pohjimmiltaan tarkoittaa, on muuttaa jokaisen amerikkalaisen
käsitystä todellisuudesta siinä määrin, että
tiedon runsaudesta huolimatta
kukaan ei voi tehdä järkeviä johtopäätöksiä
puolustaakseen itseään ja perhettään,
heidän yhteisöänsä ja maatansa.
Se on hieno aivopesuprosessi,
joka etenee hyvin hitaasti ja on jaettu neljään perusvaiheeseen.
Ensimmäinen on demoralisaatio.
Kansakunnan demoralisoituminen kestää 15-20 vuotta.
Miksi niin monta vuotta? Koska tämä on vuosien vähimmäismäärä,
jota vaaditaan yhden sukupolven kouluttamiseen
vihollisesi maassa, joka on alttiina vihollisen ideologialle.
Toisin sanoen marxilais-leninismin ideologiaa pumpataan
vähintään kolme sukupolvea
amerikkalaisten ​​opiskelijoiden pehmeisiin päihin
ilman haastamista tai tasapainottamista
amerikkalaisuuden perusarvojen mukaan, amerikkalaisen isänmaallisuuden mukaan.
Demoralisaatioprosessi Yhdysvalloissa on käytännössä jo saatu päätökseen.
Viimeiset 25 vuotta...
Itse asiassa se on ylitetty, koska demoralisaatio saavuttaa nyt tällaisia ​​​​alueita
jossa aiemmin ei edes toveri Andropov tai kaikki hänen asiantuntijansa
voisi edes haaveilla tällaisesta valtavasta menestyksestä.
Suurimman osan siitä tekevät amerikkalaiset amerikkalaisille
moraalinormien puutteen vuoksi.
Kuten aiemmin mainitsin, todelliselle tiedolle altistumisella ei ole enää väliä.
Demoralisoitunut henkilö ei pysty arvioimaan todellista tietoa.
Tosiasiat eivät kerro hänelle mitään.
Vaikka hukuttaisin hänet tiedolla, aidoilla todisteilla,
asiakirjoilla, kuvilla,
vaikka veisin hänet väkisin Neuvostoliittoon
ja näytän hänelle keskitysleirin,
hän kieltäytyy uskomasta sitä ennen kuin hän vastaanottaa
potkun hänen lihavaan takalistoonsa.
Kun armeijan saapas tömähtää, hän ymmärtää, mutta ei sitä ennen.
Tämä on demoralisoitumisen tragedia.
Joten seuraava vaihe on epävakautus.
Tällä kertaa aivopesijä ei välitä ideoistasi
tai kulutustottumuksistasi, syötkö roskaruokaa
ja lihoat ja muutut veteläksi, sillä ei ole enää väliä.
Tällä kertaa... ja kestää vain 2-5 vuotta kansakunnan horjuttamiseksi,
tärkeintä on olennaiset asiat: talous, ulkosuhteet, puolustusjärjestelmät.
Ja voit nähdä sen melko selvästi, että joillakin herkillä alueilla,
kuten puolustus ja talous,
marxilais-leninistien vaikutus
Yhdysvalloissa on aivan mahtavaa.
En voinut uskoa sitä 14 vuotta sitten,
kun laskeuduin tähän osaan maailmaa, että prosessi menisi niin nopeasti.
Seuraava vaihe on tietysti kriisi.
Maan saattaminen kriisin partaalle voi kestää jopa vain kuusi viikkoa.
Voit nähdä sen nyt jopa Keski-Amerikassa.
Ja kriisin jälkeen valtarakenteen ja talouden väkivaltaisen muutoksen myötä
sinulla on niin sanottu normalisoitumisaika. Se voi kestää loputtomasti.
Näin tapahtuu Yhdysvalloissa,
jos annat kaiken tämän roskasakin saattaa maan kriisiin,
luvata ihmisille kaikenlaisia ​​herkkuja ja paratiisin maan päällä,
horjuttaa talouttasi,
poistaa vapaan markkinakilpailun periaatteet
ja asettaa isovelihallituksen Washington DC:hen,
joka lupaa paljon asioita.
Älä välitä siitä, toteutuvatko lupaukset vai eivät.
Teidän vasemmistolaiset Yhdysvalloissa, kaikki nämä professorit,
ja kaikki nämä kauniit kansalaisoikeuksien puolustajat,
ne ovat keskeisiä aivopesuprosessissa.
Vain kansakunnan horjuttamiseksi.
Kun heidän työnsä on valmis, heitä ei enää tarvita.
He tietävät liikaa.
Jotkut heistä, kun he pettyvät,
kun he näkevät, että marxilais-leninisti on tullut valtaan,
ilmeisesti he loukkaantuvat, he luulevat pääsevänsä valtaan.
Sitä ei tietenkään koskaan tapahdu.
Heidät asetetaan riviin seinää vasten ja ammutaan.
Vuoden 1922 lopulla Kommunistinen Internationaali, Komintern,
alkoi pohtia, kuinka he onnistuisivat valloittamaan Euroopan
tehokkaimmalla tavalla.
Leninin aloitteesta järjestettiin kokous
Marx Engels -instituutissa Moskovassa.
Kokouksen tavoitteena oli käynnistää Marxin kulttuurivallankumous.
Mukana kokouksessa oli Gyorgy Lukacs,
juutalainen unkarilainen aristokraatti ja pankkiirin poika.
Kesällä 1924 Lukacs muutti Saksaan.
Täällä hän piti ensimmäisen kokouksen
kommunismiin suuntautuneelle älymystöryhmälle.
Tämän kokoontumisen oli määrä johtaa Frankfurtin koulun perustamista.
Instituutin oli virallisesti perustanut ja rahoittanut
juutalainen miljonääri Felix Weil.
Tätä instituuttia kutsuttiin yhteiskuntatutkimuksen instituutiksi.
Myöhemmin se tunnetaan nimellä Frankfurt School.
Nämä uudet marxistit Max Horkheimerin johdolla
uskoivat, että eurooppalaiset olivat liian kiintyneitä perinteisiin, kuten
rotu, kansakunta, perhe ja usko, voidakseen hyväksyä kommunismin.
Antonio Gramsci kuvaili vankilassa ollessaan, että marxismi ja kommunismi
pystyisi kukoistamaan vasta pitkän kulttuurilaitosten läpikäymisen jälkeen.
Vasta sitten, kun he ovat turmelleet kaikki länsimaiset arvot
ja tehneet elämän mahdottomaksi meille,
voisivat he määrätä proletariaatin diktatuurin.
Tätä myös Fabian-sosialistit tekivät heikentääkseen maita
ja vähitellen toteuttaakseen kansainvälistä kommunismia.
Mantra olisi nyt länsimaisen kulttuurin muutos ja tuhoaminen
ennen kuin kommunismi hyväksyttäisiin.
Gyorgy Lukacs uskoi, että uuden kommunistisen kulttuurin syntymiseksi
olemassa oleva eurooppalainen kulttuuri oli tuhottava.
Ei ole muuta tapaa hallita yhteiskuntaa, jossa on vahvoja moraalisia arvoja
kuin heikentää näitä arvoja.
Hän sanoi: "Näin yhteiskunnan vallankumouksellisen tuhon
ainoana ratkaisuna aikakauden kulttuurisiin ristiriitoihin...
Tällaista maailmanlaajuista arvojen kaatumista ei voi tapahtua
ilman vanhojen arvojen tuhoamista
ja vallankumouksellisten luomia uusia arvoja."
Willi Munzenberg sanoi:
"Meidän on organisoitava älymystö ja käytettävä niitä
SAADAKSEMME LÄNSISIVILISAATIO HAISEMAAN.
Vasta sitten, kun he ovat
KORRUPTOINEET KAIKKI ARVOT JA TEHNEET ELÄMÄSTÄ MAHDOTONTA,
voimme määrätä proletariaatin diktatuurin."
Tästä syntyi kulttuurimarxismi, kumouksellinen ideologia,
mikä tarkoitti, että sukupuoli, seksuaalinen suuntautuminen, perhe, rotu,
kulttuuri tai uskonto, jokaista valkoisen ihmisen identiteetin aspektia
tuli kyseenalaistaa. Jokainen normi tai standardi yhteiskunnassa
tuli haastaa ja mieluusti muuttaa ja tuhota,
hyödyttääkseen väitetysti sorrettuja ryhmiä
eurooppalaisten sijaan.
Tämän oletetaan luovan yhteiskunnan, jossa juutalaisia
ei pidetä ulkopuolisena erottuvana luokkana,
vaan jossa he voisivat tuntea olonsa turvallisemmaksi kiivetäkseen yhteiskunnan korkeimpiin tehtäviin
kohtaamatta paljoa eurooppalaisten vastustusta.
Kulttuurimarxismin koko tarkoitus
oli delegitimoida ja karkottaa Euroopan etniset edut
ja korvata ne vähemmistöillä.
Kun aloin kirjoittaa juutalaisista älyllisistä liikkeistä,
Tajusin, etten voinut vain mennä ympäriinsä laskemaan juutalaisia.
Minun piti näyttää, että oli yhtenäinen juutalaisten ydin
jotka vahvistivat toisiaan,
että he olivat tämän liikkeen selkäranka.
Ja minun piti näyttää, että nämä ihmiset julistautuvat juutalaisiksi,
ja minun piti näyttää, että he näkevät tekemisensä
tiettyjä juutalaisten tavoitteita edistävinä.
Esimerkiksi yksi yleisimmistä oli, että
he olivat huolissaan antisemitismistä.
Kirjoittamassani kirjassani "Kritiikin kulttuuri"
tarkoitus oli osoittaa, että juutalaiset,
jotka olivat juutalaisten älyllisten liikkeiden keskeisyydessä,
olivat hyvin huolissaan antisemitismistä,
että he yrittivät kehittää teorioita
jossa antisemitismi oli patologia,
jossa antisemitismillä ei ollut älyllistä perustaa,
jossa se olisi vain moraalisesti epähyväksyttävää.
Tärkeää oli osoittaa, että juutalainen identiteetti oli tärkeää
tietyn juutalaisen asian edistämisessä.
Tämä ei tarkoita sitä, että tämä oli tavoite, joka kaikilla juutalaisilla on.
Emme väitä, että kaikki juutalaiset ovat mitä tahansa, itse asiassa.
Esimerkiksi psykoanalyysillä on erityisiä tavoitteita.
He olivat huolissaan antisemitismistä,
mutta se ei tarkoita, että useimmat juutalaiset
edes uskoisi psykoanalyysiin tai mihinkään muuhun.
Puhumme yhtenäisestä ihmisryhmästä.
On erittäin helppoa osoittaa, että Frankfurtin koulun intellektuellit
Max Horkheimer, Adorno ja nämä muut merkittävät Frankfurtin koulun ihmiset
heillä oli vahva juutalainen identiteetti.
Franz Boas, kuuluisa antropologi, erittäin vahva juutalainen identiteetti.
Erittäin syvä huoli erityisistä juutalaiskysymyksistä, kuten antisemitismistä
ja että he näkivät erityiset älylliset pyrkimyksensä
tiettyjen juutalaisten tavoitteiden edistämisenä.
Omien tavoitteiden edistämisessä ei ole mitään väärää, niin me kaikki teemme.
Ainoa asia on, että ne tavoitteet
ovat usein ristiriidassa muiden ihmisten kanssa, joten pohjimmiltaan
esimerkiksi Frankfurtin koulu oli kehittänyt ideologian
jossa mikä tahansa ryhmäidentiteetti
joka ei-juutalaisella oli, oli patologia,
joten jos joku minun kaltaiseni tunnisti olevansa valkoinen henkilö
ja ajattelin olevani kiinnostunut valkoisuudesta,
no, sitä pidettiin psykiatrisena häiriönä.
Ei koskaan puhuttu juutalaisista, joilla on erittäin vahva
juutalaisen identiteetin tunne ja juutalaiset intressit,
että niissä olisi jotain vikaa.
Se oli ideologia, joka kehysti
ei-juutalaisten käyttäytymisen patologisena.
Jopa perhe-elämä, jossa ei-juutalaiset, joilla on vahvat perhesiteet ja niin edelleen,
niissä on jotain vikaa.
Heidän perheensä olivat autoritaarisia ja he tekivät kaikkea psykoanalyyttistä
yrittääkseen todistaa sellaista, mutta se oli vain, tiedätkö,
se on valetiedettä eikä sille ollut lainkaan tieteellistä perustaa.
G. Edward Griffin, kirjoittaja Marxin jälkeen oli joukko marxilaisia, jotka viisaasti päättivät
että voisit tuoda tämän kollektivistisen yhteiskunnan kansakuntaan
myös kulttuurin kautta, ottamalla käyttöön tiettyjä arvoja ja käsitteitä
joka hajottaisi perheen.
Esimerkiksi, jos voisit jotenkin hajottaa perheyksikön
niin, että se ei enää ollut omavarainen eikä sitä arvostettaisi yhteiskunnassa,
niin se jättäisi jäljelle yksittäisiä yhteiskunnan jäseniä
jotka aiemmin saattoivat kääntyä perheen puoleen saadakseen apua tarpeissaan,
Heidät päästettäisiin nyt irti, hajottamalla perheen
heillä ei olisi paikkaa minne mennä hädän hetkellä,
joten nyt heidän on käännyttävä hallituksen puoleen.
Vaikka kulttuurimarxismi onkin sellaista toimintaa
missä tahansa yhteiskunnassa, joka hajottaa kulttuurin sellaisella tavalla
niin, että ihmiset vaistomaisesti kääntyvät hallituksen puoleen vaihtoehtona
tuelle, joka heillä muuten olisi.
Tämä tapahtuu taiteen ja musiikin kautta,
se tapahtuu kirjallisuuden, elokuvien ja vastaavien asioiden kautta.
Tiettyjen ideoiden ja käsitteiden juurruttaminen,
mikä tekee heistä erittäin kypsiä kollektivismin filosofialle
ja tekee heistä erittäin kypsiä kääntymään hallituksen puoleen
isona isänä, kaikkien ongelmien suurena ratkaisijana.
Kollektivismi tarkoittaa, että jos jokin on tarpeeksi tärkeää
niin valtion pitäisi puuttua asiaan
ja varmistaa, että kaikki noudattavat sitä, halusivatpa he tai eivät.
Koko sosialistisen yhteiskunnan pointti
on tehdä neljä asiaa, joista Marx puhuu.
1. Perheen tuhoaminen; 2. Omaisuuden tuhoaminen
3. Uskonnon tuhoaminen; ja 4. Kansakunnan tuhoaminen.
Ja mihin päädyt on gulag
jossa koko maasta tulee Neuvostoliitto.
Melkein jokaisessa elokuvassa, jotka Hollywood julkaisee tänäpäivänä
on oltava vähintään yksi hahmo seuraavista määritteistä:
1 - päähenkilö ja/tai antagonisti ovat eronneet.
2 - naaras kuvataan hallitsevaksi, kontrolloivaksi, väkivaltaiseksi, tai dominoivaksi miehiä kohtaan.
3 - mies on kuvattu syrjäisenä, naisellisena, liian herkkänä ja/tai pettävänä.
4 - jossain perheessä ainakin yksi sen lähimmistä jäsenistä
on oltava lesbo, homo, biseksuaali tai naisten liberaali.
Usein attribuutteja sekoitetaan eri suhteissa
ja jopa sekoitettuna ripaus skitsofreniaa
kun miehet ja naiset vaihtavat rooleja.
Yksi viime vuosien elokuvien suurista teemoista on...
valkoisilla on melkein taipumus kadota sankareiden asemista,
tai lakata olemasta idealisoitu tai jotain sellaista.
Niiden tilalla ihmiset, kuten Morgan Freeman, ovat erittäin vastuullisia,
moraalisia, jumalallisia hahmoja ja niin edelleen,
tai on toimintahahmoja, kuten Will Smith ja Wesley Snipes ja niin edelleen,
joten on hirvittävän paljon valkoisten syrjäyttämistä
mediakuvissa viime vuosikymmeninä.
Ja valkoiset ovat usein rikollisia,
on usein vaaleahiuksisia sinisilmäisiä ihmisiä, jotka pelaavat rikollisten rooleja,
näyttelemällä ihmisiä, jotka ovat epärehellisiä tai heikkoja tai alistuvia.
Ja mustat hahmot ovat erittäin vahvoja, erittäin viisaita,
näet usein tietysti mustia tietokoneteknikkoja, mustia tiedemiehiä,
mustia opettajia ja professoreita, jotka ovat erittäin viisaita ja ymmärtävät kaiken.
Valkoisia kuvataan tyhminä, usein vastuuttomina,
usein tarviten mustien tai muiden vähemmistöjen neuvoja.
Se on todellakin valkoisten visuaalista syrjäytymistä
keskipisteestä syrjään
ja mielestäni tämä valmistaa valkoisia ihmisiä
heidän siirtämiseen koko kulttuurissa.
Goran Rosenberg, ruotsalainen juutalainen kirjailija ja toimittaja, selittää motivaation
valkoisten maiden tuhoamiseksi kulttuurimarxismin keinoin:
"Historiallisesti juutalaiset olivat aina menestyneet kansoissa ja valtakunnissa,
etenkin monikulttuurisissa, moniarvoisissa ja suvaitsevaisissa ympäristöissä,
mutta he menestyivät huonosti vahvoissa, etnisissä tai nationalistisissa yhteiskunnissa.
Euroopan juutalaiset ovat aina olleet vertauskuvallisia muukalaisia ​​tai "toisia".
Siksi määritelmän mukaan
yhteiskunta, jossa muukalainen on tervetullut, on hyvä juutalaisille.
Euroopan juutalaisten tulevaisuus riippuu kyvystämme
muodostaa monikulttuurinen, moniarvoinen ja monimuotoinen yhteiskunta."
Sivusto smashculturalmarxism.com
selittää erittäin hyvin kulttuurimarxismin ilmiön.
Kulttuurimarxismi tai kulttuuribolshevismi, rappiokulttuuri,
pyrkii tuhoamaan kaiken hyvän yhteiskunnassa, sen, mikä pitää sitä koossa,
mikä auttaa sitä edistymään, mikä edistää älykkyyttä ja kauneutta.
Se pyrkii rappeuttamaan yhteiskuntaa ja viemään sen alempaan muotoon
jossa ihmiset ovat vähemmän älykkäitä ja eläimellisempiä.
Se perustuu marxilaiseen valheeseen
että kaikki hyvä yhteiskunnassa on vain yksi sorron muoto.
Joka kerta kun joku edistää kulttuurimarxismia,
he käyttävät samaa retoriikkaa väittäen, että kyse on ihmisten vapauttamisesta sorrosta.
Näitä yhteisiä marxilaisia ​​kulttuuriteemoja edistetään
samalla valheella, että ne tehdään vapauden nimissä:
liberalismi, seksuaalinen perversio, rappeutunut taide, rappeutunut musiikki,
massamaahanmuutto, älykkyydenvastaisuus ja eläinten lailla toimivien ihmisten edistäminen,
korruptoituneet versiot feminismistä, monikulttuurisuus,
eurooppalaista ​​syntyperää olevien ihmisten sortaminen ja nationalismin tuhoaminen,
ja ei-juutalaisen uskonnon tuhoaminen.
Kulttuurimarxismi on suurelta osin Marxin ja Freudin synteesi.
Se on marxilaisuutta sellaisena kuin sitä sovelletaan kulttuurin alalla
ja median, taiteen, teatterin, elokuvien
ja muiden yhteiskunnan kulttuuri-instituutioiden analyysiä ja ohjailua,
usein painottaen luokkaa, sukupuolta ja rotua.
Eräänä poliittisen analyysin muotona
kulttuurimarxismi vahvistui 1920-luvulla
ja se oli malli, jota käytti ryhmä intellektuelleja Saksassa
Frankfurtin koulussa,
ja myöhemmin toinen intellektuelliryhmä
Center for Contemporary Cultural Studies:issa Birminghamissa, Englannissa.
Kulttuuritutkimuksen ja kriittisen teorian alat
ovat juurtuneet kulttuurimarxismiin ja vaikuttavat siihen.
Kulttuurimarxismi on muotoiltu tapana horjuttaa Euroopan kansakuntia
ja sivilisaatiota käyttämällä muita menetelmiä kuin suoraa poliittista toimintaa.
Theodor Adorno oli myös alkuperäinen Frankfurtin koulun jäsen.
American Jewish Committeen avulla
hän kirjoitti kirjan nimeltä "Autoritaarinen persoonallisuus".
Kirjan tarkoituksena oli saada jokainen ryhmäkuuluvuus kuulostamaan
ikään kuin se olisi merkki mielenterveyshäiriöstä.
Isänmaallisuus, uskonto, perhe- ja rotu-uskollisuus
olivat merkkejä vaarallisesta ja puutteellisesta autoritaarisesta persoonasta.
Koulun kriittinen teoria saarnasi, että
autoritaarinen persoonallisuus oli "patriarkaalisen perheen" tuote.
Tämä oli yksi kulttuurimarxismin perusperiaatteista,
tarve hajottaa perheyksikkö.
Frankfurt School on perustanut, kehittänyt ideologian
että sinun piti hylätä perheesi.
Jos hylkäät perheesi, hyväksyt juutalaiset todennäköisemmin
tai olisit todennäköisesti vähemmän juutalaisvastainen.
Ja niin, tiedäthän, se oli merkittävä asia, koska
he eivät väittäneet, että juutalaisten lasten pitäisi hylätä vanhempiaan.
He aikovat levittää juutalaisuutta seuraavalle sukupolvelle.
Sinulla on oltava lapsia, jotka samaistuvat vanhempiinsa,
mutta autoritaarinen persoonallisuus, joka samaistuu vanhempiinsa,
jotka olivat erityisesti kristittyjä, olivat patologian ruumiillistuma.
Tämä oli hävitettävä.
Näetkö mitä on autoritaarinen persoonallisuus?
Radikaalia individualismia, yksilöiden pitäminen kulttuurisena ihanteena.
Tietysti, individualismilla on pitkät juuret eurooppalaisessa yhteiskunnassa,
mutta mistä puhumme, radikaali individualismi,
on luopumista kaikista uskollisuuksistasi.
Sinusta tulee vain eristetty yksilö.
Tämä ei ole resepti, jota juutalaiset olisivat itse koskaan käyttäneet.
Tarkoitan, jos on jotain juutalaiselle ominaista,
se on vahva samaistuminen ryhmään.
Joten pohjimmiltaan tämä on resepti ei-juutalaisten käytökselle,
mikä vähentäisi heidän todennäköisyyttä
olla uskollisia muille ryhmille, koska
mikä on juutalaisten näkökulmasta pelottavinta,
on ryhmä ei-juutalaisia, joita yhdistää ideologia,
joissa heillä on vahva tunne ryhmäjäsenyydestä,
ja missä juutalaisia kohtaan ​​suhtaudutaan negatiivisesti.
Tarkoitan paradigmaa, ja se olisi tietysti kansallissosialismi,
Saksassa vuodesta 1933-1945.
Pohjimmiltaan siitä, mistä kansallissosialismissa oli kyse,
heillä oli vahva tunne olevansa kansakunnan jäsen,
vahva tunne, että olet osa ryhmää,
ja nämä muut ihmiset eivät ole heidän ryhmässään,
juutalaiset varsinkaan. Ja niin, yksi tapa päästä eroon siitä, periaatteessa,
on saarnata yksilöllisyyttä kaikille. Päästä eroon uskollisuuksistasi,
heillä ei ole mitään uskollisuutta uskonnolle, maalle, rodulle tai edes perheelle.
Ja jälleen kerran, yksi huomioistani on, että tämä on
täysin tekopyhää, koska ollaksesi vahvasti identifioituva juutalainen
tarkoittaa, että olet vahvasti yhteydessä ryhmään,
että sinulla on vahva tunne ryhmäjäsenyydestä,
että pidät ulkoryhmiä mahdollisesti
uhkaavina vihollisina ja niin edelleen.
Ryhmäjäsenyys psykologisesti tekee meistä yleensä
negatiivisesti suhtautuvia muihin ryhmiin kuuluvia ihmisiä kohti
ja se pätee juutalaisiin kuten keihin tahansa muihinkin,
joten vahvasti identifioiduituvilla juutalaisilla on taipumus olla
vahvasti positiiviset näkemykset ryhmästään,
ulkopuolisista vahvasti negatiiviset näkemykset.
Tiedätkö, se on osa kritiikin kulttuuria
näillä juutalaisilla intellektuelleilla on hyvin kielteisiä näkemyksiä
heidän ulkopuolistensa kulttuurista ja kansoista.
Kirjassaan Adorno määritteli vanhemmuuden, ylpeyden perheestä, kristinuskon,
sitoutumisen perinteisiin sukupuolirooleihin ja terveen suhtautumisen seksiin
sekä oman maan rakkauden patologisena ilmiönä.
Kulttuurimarxilaiset halusivat luoda konfliktin
sorretun vähemmistön ja sortavan enemmistön välillä,
niiden välillä, joilla oli väitetty etuoikeus, ja niiden välillä, joilla ei ole sitä.
Työväenluokka on korvattu vähemmistöillä.
Kaikki uskollisuus perheelle, kansakunnalle ja kulttuurille
nähtiin suurina esteinä ja antisemitisminä.
Jotta he pääsisivät eroon kaikesta vastustuksesta juutalaisten etua kohtaan,
se täytyisi murskata ja hävittää jokaisessa valkoisessa ihmisessä.
Nationalismi, roturealismi, heteroseksuaalisuus, suvereniteetti,
homogeenisyys, perinteisyys, uskollisuus ja ydinperhe
katsottiin suuriksi esteiksi
kommunistiseen länsimaisen sivilisaation valtaamiseen.
Siten kulttuurimarxistit keksivät tapoja
hajottaa vähitellen kulttuurimme sisältäpäin.
Marxilaista tasa-arvon ajatusta ei todellisuudessa ole mahdollista saavuttaa todellisuudessa.
Kyse on vain joukosta erottuvien alentamisesta,
menestyneet, ahkerat menestyjät on laskettava samalle tasolle
kuin ne, jotka eivät tee mitään, epäonnistuvat ja ovat laiskoja.
Näin teet kaikista "tasa-arvoisia".
Tuhotakseen länsimaisen sivilisaation, juutalaiset ääriliikkeet
vaativat mahdollisimman negatiivista ja tuhoisaa kritiikkiä
kaikille ei-juutalaisten elämän alueille.
He olettivat heidän valkoisten vastaisen politiikkansa leviävän kuin virus.
Kulttuurimarxismi on antanut meille valkoisten vastaista politiikkaa, kuten
rasismisyytökset ja vihapuhelait, sukupuolten välisen sekaannuksen,
seksikulttuurin, moraalien, sukupuolien ja rotujen relativisaation,
lasten homoseksuaalisoinnin, massamaahanmuuton,
rotujännitteet, pakotettu monikulttuurisuus,
seksuaalisten poikkeamien systemaattinen edistäminen yhteiskunnassa,
epäluotettava oikeusjärjestelmä, joka on puolueellinen rikosten uhria vastaan,
ydinperheen hajoaminen ja alhainen syntyvyys.
Huomattavia Frankfurtin koulun filosofeja olivat Herbert Marcuse,
Theodor Adorno, Max Horkheimer, Walter Benjamin, Erich Fromm, Friedrich Pollock,
Leo Lowenthal, Jurgen Habermas, Alfred Schmidt, Axel Honneth,
Siegfried Kracauer, Gyorgy Lukacs.
Kaikki nämä Frankfurtin koulun intellektuellit olivat juutalaisia.
Intellektuellit joutuivat ensimmäisenä kohteiksi kaikissa kommunistisissa valtioissa.
Vapaa ajattelu on vaarallista järjestelmälle.
Sosiaalinen oikeudenmukaisuus ja feminismi, vain muutamia mainitakseni,
ovat kaikki valkoisten ja sananvapauden vastaisia ​​liikkeitä
Kriittisen teorian inspiroimia ja siitä syntyneitä,
ja siten tullen kulttuurimarxismin sateenvarjon alle.
Kulttuurimarxismin suosittu ilmentymä on myös poliittinen korrektius,
jonka suuri englantilainen kirjailija Theodore Dalrymple määrittelee kaunopuheisesti näin:
"Tutkiessani kommunistisia yhteiskuntia tulin siihen tulokseen
että kommunistisen propagandan tarkoituksena ei ollut taivuttaa tai vakuuttaa,
ei tiedottaa, vaan nöyryyttää; ja siksi,
mitä vähemmän se vastasi todellisuutta, sen parempi.
Kun ihmiset pakotetaan olemaan hiljaa
kun heille kerrotaan ilmeisimpiä valheita tai vielä pahempaa,
kun heidän on pakko toistaa valheita itse,
he menettävät lopullisesti eheytensä.
Ilmeisiin valheisiin suostuminen on.. pienellä tavalla keino tulla itse pahaksi.
Siten ihmisen kyky vastustaa mitään heikkenee ja jopa tuhoutuu.
Emaskuloituneiden valehtelijoiden yhteiskuntaa on helppo hallita.
Luulen, että jos tarkastelemme poliittista korrektiutta,
sillä on sama vaikutus ja niin on tarkoitettu."
Feminismi oli osa juutalaisten ryhmän vallankumouksellisstrategiaa
joka syntyi ajatushautomossa, joka tunnetaan nimellä Frankfurt School.
Sen tavoitteena oli aiheuttaa kaunaa, jakautumista ja heikentää ihmissuhteita
miesten ja naisten välillä ei-juutalaisyhteiskunnassa.
Tuhota avioliiton instituutin ja perheen välttämättömyyden,
ja naisista tehtäisiin työyksiköitä.
Feminismi on ajatus siitä, että naiset ovat vapaita palvellessaan työnantajiaan.
mutta orjia, kun he auttavat miestään.
Edistämällä aborttia ja radikaalia feminismiä,
sukupuolet kääntyisivät toisiaan vastaan ​​ja sen seurauksena
heidän väestörakenteensa heikentyy ja alentuu estämällä synnytystä.
Feministinen propaganda aivopesisi valkoisia naisia
että avioliitto on heille orjuutta ja että
naisten vapautta ei voida voittaa ilman avioliiton
ja perinteisten suhteiden lakkauttamista.
Juutalaiset intellektuellit ja juutalaiset aktivistit ovat olleet hyvin mukana
esimerkiksi feminismissä.
On ollut taipumus nähdä valkoinen mies jonain,
joka on alennettava yhteiskunnassa,
mutta koska ei ole epäilystäkään, että vuonna 1950
että valkoiset miehet pyörittivät yhteiskuntaa Amerikassa.
Feminismi, tiedäthän, naiset jäivät mielellään kotiin ja hankkivat lapsia.
Nyt naisia ​​rohkaistaan ​​aloittamaan ura
ja heillä on hyvin vähän lapsia.
Joten minun näkemykseni on, että olisi paljon parempi,
luulen, että monet naiset olisivat onnellisempia vaimoina ja äiteinä,
kuin joutuessaan työn maailmaan,
missä heidän piti olla kilpailukykyisiä,
joutuen laittamaan perheensä taka-alalle.
Seksismi oli epiteetti, jonka keksi
abortteja edistävä feministinen juutalainen Margaret Feldman.
Tätä epiteettiä käytettäisiin hyökkäämään jokaista henkilöä vastaan,
joka puolustaa luonnollisesti sukupuolten toisiaan täydentäviä rooleja yhteiskunnassa.
Feminismillä ei ole mitään tekemistä naisten suojelun kanssa.
Se on kulttuurimarxilainen ohjelma valkoisten miesten,
ja tietysti myös valkoisten naisten alentamiseksi ja alistamiseksi.
No, yksi asioista, jotka hän kertoi minulle, oli
kun hän oli kotona eräänä yönä ja puhuimme
ja hän alkaa nauraa ja sanoi:
Aaron, mitä arvelet naisten vapautumisen tarkoittavan?
Ja koska ajattelin siitä melko tavanomaisesti siinä vaiheessa,
Sanoin: "Naisilla on oikeus tehdä työtä, saada saman palkan kuin miehet,
aivan kuten he aikanaan saivat äänioikeuden."
Ja hän alkoi nauraa ja sanoi: "Olet idiootti."
Ja minä sanoin "Miksi olen idiootti?"
Hän sanoi: "Salli minun kertoa, mistä siinä oli kyse.
Me, Rockefellerit, rahoitimme sen.
Rahoitimme naisten vapautumista, tiedätkö?
Ja me olemme niitä, jotka pääsevät kaikkiin sanomalehtiin
ja televisioon, Rockefeller Foundation."
Hän sanoo: "Ja haluatko tietää miksi? Ensisijaisia ​​syitä oli kaksi."
Ja yksi syy oli: "Emme voineet verottaa puolta väestöstä ennen naisten vapauttamista."
Ja toinen syy oli: "Nyt saamme lapset kouluun varhaisessa iässä.
Voimme aivopestä lapset ajattelemaan kuten haluamme.
Se hajottaa perheen. Lapset alkavat katsoa valtiota perheenään,
kouluja ja virkamiehiä perheenään, eikä heitä opettavina vanhempinaan.
Ja niin nämä ovat kaksi tärkeintä syytä naisten vapauttamiselle."
Siihen asti luulin, että se oli jalo asia.
Kun näin heidän aikeidensa taakse,
miten he loivat sen,
näin pahan sen takana, jota pidin jalona hankkeena.
Juutalainen radikaali feministi Robin Morgan totesi, että:
"Minusta "miesviha" on kunniallinen ja elinkelpoinen poliittinen teko,
että sorretuilla on oikeus luokkavihaan
heitä sortavaa luokkaa vastaan.
Emme voi tuhota miesten ja naisten välistä eriarvoisuutta
kunnes tuhoamme avioliiton."
Linda Gordon, juutalainen feministi ja historioitsija, selittää, että:
"Ydinperhe on tuhottava...
Oli sen lopullinen merkitys mikä tahansa,
perheiden hajottaminen on nyt objektiivisesti mullistava prosessi."
Tätä varten juutalainen feministi Andrea Dworkin totesi, että heidän:
"...on tuhottava kulttuurin rakenne sellaisena kuin me sen tunnemme,
sen taiteen, sen kirkot, sen lait;
sen ydinperheet, jotka perustuvat isäoikeuteen ja kansallisvaltioihin."
Hän jatkaa: "Haluan nähdä miehen pahoinpideltynä henkihieveriin
korkokenkä suuhunsa työnnettynä, kuin omena sian suussa."
Juutalainen feministi Susan Sontag sanoo, että:
"Valkoinen rotu on ihmiskunnan historian syöpä."
Taistelu homoavioliittojen puolesta yleensä sisältää, että
valehtelemme siitä, mitä aiomme tehdä avioliitolle, kun onnistumme, tiedäthän,
koska valehtelimme, että avioliiton instituutio ei muutu
ja se on valhetta.
Avioliittoinstituutio tulee muuttumaan ja sen pitäisi muuttua,
ja taas, minun mielestäni sen ei pitäisi olla olemassa.
Saksan hyperinflaatio houkutteli kansainvälisen yhteisön Berliiniin
ja se tunnettiin Euroopan moraalisena sakokaivona,
missä mikä tahansa turmeltunut seksuaalinen toiminta voi tapahtua.
Kulttuurimarxilaiset juutalaiset olivat tuoneet
rappiota ja moraalittomuutta saksalaiseen kulttuuriin, elokuviin, taiteeseen ja teatteriin.
Siksi ihmiset olivat niin halukkaita, se on 20-luvun Babylon.
Asioita, joita on pidetty moraalittomina
muuttui merkityksettömäksi ja kaikki meni.
Prostituutio laillistettiin vuonna 1927.
Äiti- ja tytärtiimit tarjosivat palvelujaan
samalle asiakkaalle samanaikaisesti.
Tässä bordellikaupungissa oli peräti 17 erilaista prostituuttityyppiä.
Oli kerhoja, joissa lesbot pitivät koulupoikien ruoskimisesta,
ja saatoit nähdä armeijan upseereita istumassa lapsia sylissään.
Suuri osa siitä oli näyttelyä,
mutta siellä oli melko paljon ihmisiä, jotka myös nauttivat siitä.
Ensimmäinen homo- ja transseksuaalisen propagandateatterin näytelmä
valmistettiin Berliinissä 1920-luvulla.
Ensimmäiset aviorikosnäytelmät olivat juutalaisten kirjailijoiden tekemiä.
Tavallisia rakennuksia muutettiin vaivihkaa törkeiksi strippiklubeiksi.
Ravintoloiden kellarit
olisivat homo- tai lesbohuoneita ja seksikerhoja.
Kun on työttömänä, lisääntyy myös seksityöntekijöiden määrä,
mutta he eivät olleet vain berliiniläisiä.
Se oli kymmeniä ja ehkä satoja tuhansia nuoria poikia ja nuoria tyttöjä,
jotka olivat tulossa Berliiniin osallistumaan tähän kovan valuutan seksiliikenteeseen.
Se oli kaupunki, joka oli täynnä lesboelämää.
Oli ajatus, että minne ikinä menetkin
sinun ei tarvinnut salata sitä mitä olit.
Pedofilia normalisoitui
alaikäiset tytöt onnistuivat tienaamaan ansiokkaasti
Berliinissä prostituoituina.
Pikkutytöt olivat vapaasti saatavilla ja heitä voitiin tilata puhelimitse
ja heidät toimitettiin asiakkaille kuten take away -aterioita.
Kaikki intellektuellit olivat erittäin vasemmistolaisia. Koko poliittinen oikeisto,
joka pohjimmiltaan tuli Münchenistä, ei ollut lainkaan tekemisissä.
Koko kaupunki oli vasemmistolaisten käsissä.
Tri Manfred Reifer, tunnettu Bukovinan juutalaisten johtaja, sanoi:
"Samalla kun suuret osat Saksan kansakunnasta kamppailivat
heidän rotunsa säilyttämiseksi, me juutalaiset
täytimme Saksan kadut ilmaisuillamme.
Toimitimme lehdistölle artikkeleita joulusta ja pääsiäisestä
ja muokkailimme niitä uskonnollisiin vakaumuksiimme sopivaksi katsomallamme tavalla.
Pilkkasimme saksalaisen kansan korkeimpia ihanteita
ja häpäisimme asiat, joita se pitää pyhinä."
Juutalaisten omistamat kustantamot, kuten Benjamin Hars(?), Leon Hirsch
ja Jacob Stalin(?) Company jakoivat kirjoja
jotka avoimesti heikensivät länsimaisia ​​perinteisiä arvoja.
Juutalaiset käynnistivät myös intensiivisen kampanjan ilmaisen abortin puolesta
kuten Dr. Max Haddon(?), Dr. Lothar Wolf, Martha Ruben-Wolf, ja
Alphonse Goldschmidt kirjoittivat lukuisia artikkeleita
rohkaistakseen ​​saksalaisia aborttiin ja ehkäisyyn
alentaakseen heidän syntyvyyttään entisestään.
Elokuva- ja teatterialan johtajia olivat juutalaiset, kuten
Josef von Sternberg, Bertolt Brecht, Erich Palmer ja joukko muita juutalaisia.
Seksuaalisuuden tutkimusta johtivat juutalaiset seksologit
Iwan Bloch ja Magnus Hirschfeld.
Transsukupuolinen yhteisö rohkaisi primitiivisiin sukupuolileikkauksiin,
koska miehet ja naiset eivät enää viihtyneet luonnollisissa rooleissaan.
Prostituutio, huumeet, pedofilia, homoseksuaalisuus, aviorikos,
sadismi, masokismi, dekadentti taide ja jopa eläimiin sekaantuminen rehottivat,
Saksa oli vaarallinen paikka perinteiselle saksalaiselle perheelle.
Konservatiiviset saksalaiset katsoivat Berliiniä halveksivasti,
tuhoten sen, mitä kansallishengestä oli jäljellä.
Rikollisjoukot elivät prostituutiolla, huumekaupalla,
laittomilla uhkapeleillä, pornografialla, ryöstöillä ja murroilla.
Poliisi oli alipalkattu, korruptoitunut ja tunsi itsensä täysin voimattomaksi,
poliisivallan perustuslaillisten rajoitusten vuoksi.
Maurice Samuel oli romanialainen juutalainen ja sionistinen kirjailija,
kääntäjä ja luennoitsija.
Vuonna 1924 hän totesi nimenomaisesti omassa kirjassaan "You Gentiles", että:
"Me juutalaiset olemme tuhoajia ja pysymme tuhoajina ikuisesti.
Mikään, mitä voit tehdä, ei tule vastaamaan tarpeitamme ja vaatimuksiamme.
Tuhoamme ikuisesti, koska haluamme oman maailmamme."
Juutalainen Dr. Kurt Munzer kirjoitti romaanissaan "Der weg nach Zion", Tie Siioniin:
"Olemme turmelleet kaikkien Euroopan rotujen veren -
ehkä tartuttaneet ne.
Nykyään kaikki on juutalaistettua. Ajatuksemme on kaikessa elävässä,
henkemme hallitsee maailmaa. Me olemme herrat,
sillä kaikki, joilla on valtaa tänään, on henkemme lapsia.
Meitä saattaa vihata, meidät saattaa ajaa pois.
Vihollisemme voivat voittaa fyysisen heikkoutemme.
Mutta meistä ei enää päästä eroon.
Olemme syöneet kansat, voittaneet rodut,
saastuttaneet ne, murtanut heidän voimansa,
tehneet kaiken mädäksi, laiskaksi ja korruptoituneeksi väljähtäneellä kulttuurillamme.
Henkeämme ei voida enää tuhota."
Rabbi Harry Watton sanoi:
"Kommunistinen sielu on juutalaisuuden sielu...
Kun katsomme syvemmälle kommunismin luonteeseen,
näemme, että se ei ole pohjimmiltaan mitään muuta kuin juutalaisuutta.
Koska juutalaiset ovat korkein ja sivistynein kansa maan päällä,
juutalaisilla on oikeus alistaa itselleen muu ihmiskunta
ja olla koko maan herrat...
Juutalaisista tulee koko maan herrat
ja he alistavat itselleen kaikki kansat...
Juutalaisuus on kommunismia, kansainvälisyyttä, ihmisten yleismaailmallista veljeyttä,
työväenluokan ja ihmisyhteiskunnan vapautuminen.
Juutalaiset käyttävät näitä hengellisiä aseita
valloittaakseen maailman ja ihmiskunnan..
Arjalaiset tuhotaan ja marxismi voittaa."
Rehellinen Weimarin juutalainen runoilija Stefan Zweig
nyt pelkäsivät vastareaktiota juutalaisuutta vastaan ​​sanoen:
"On ällöttävää, kuinka juutalaiset ottavat kaiken vauhdilla.
Eikö meidän tehtävämme olisi ennakoida perusteltua
antisemitististä suuttumusta ja kutsua kansamme takaisin järkiinsä."