DEN DÅRLIGE KRIG
Det var mange ulike motiver for hvorfor første verdenskrig ble utkjempet.
Siden 1871 hadde Tyskland dukket opp som et kraftsenter
forstyrre den lenge etablerte maktbalanseordningen i Europa.
De etablerte stormaktene, Storbritannia, Frankrike og Russland
slo seg sammen i 1914 for å ødelegge denne nye rivalen.
Den 28. juni 1914,
Gavrilo Princip, en bosnisk serber og en mislykket student
myrdet erkehertug Franz Ferdinand,
etterfølger til den østerriksk-ungarske tronen.
Østerrike-Ungarn hadde signert en forsvarspakt med Tyskland,
som Tyskland i 1909 bekreftet ved å erklære det
Tyskland var nødt til å stå ved Østerrike-Ungarn,
selv om det hadde startet en krig.
Østerrike erklærte krig mot Serbia, som startet første verdenskrig.
Gjennom hele krigen,
Tyskland ønsket fred og hadde ingenting å vinne i konflikten overhodet.
Selv om Tyskland var på god vei til å vinne krigen i desember 1916,
Kaiser Wilhelm tilbød seg å forhandle fred med ententemaktene.
I desember 1916 hadde Tyskland en klar fordel.
Frankrike hadde lidd forferdelige tap.
Russland sto overfor indre bolsjevikiske opprør
og et revolusjonært kaos og måtte trekke sine tropper tilbake.
Storbritannia var under U-båtblokaden
og ikke en tomme av Tyskland var okkupert.
Tyskland tilbød fortsatt sjenerøse fredsvilkår.
Kaiser Wilhelm var klar til å bare avbryte krigen
og gå tilbake til hvordan ting var før.
Det var da de sionistiske jødene Chaim Weizmann og Nahum Sokolow
henvendte seg til britene med en skitten avtale.
De tilbød seg å bruke sin globale innflytelse
å bringe USA inn i krigen på Storbritannias side,
mens de undergraver og ødelegger Tyskland innenfra.
I bytte mot innreise i USA,
britene ville stjele Palestina fra det osmanske Tyrkia,
som var Tysklands allierte, og deretter la jødene bosette seg der.
Avtalen ble kalt Balfour-erklæringen
og ble levert til baron Walter Rotschild.
Jøder i London sendte deretter meldinger til Louis Brandeis,
et av de jødiske medlemmene av Høyesterett,
instruerer ham om å presse president Wilson til å bli med i krigen.
Andre sionistiske maktmeglere som Bernard Baruch,
Paul Warburg og Jacob Schiff presset også Amerika til å bli med.
Den britiske regjeringen var enig
at de ville støtte et jødisk hjemland i Palestina
i bytte mot den mektige jødiske lobbyen i Amerika
få USA til å slutte seg til de allierte.
Britiske fly slapp brosjyrer over Tyskland trykt på jiddisk,
Balfour-brosjyrene for å vinne jødisk støtte i Tyskland,
ved å love jødene et hjemland i Palestina etter at de har vunnet krigen.
Og her er den, Balfour-erklæringen.
Hva føler du når du ser det her?
Jeg føler virkelig at det er et av de mest ekstraordinære øyeblikkene
i det jødiske folks historie.
(?) Det tok 3000 år å komme til dette.
Og så, sier du, hvordan skjedde dette miraklet?
Det er det mest utrolige stykke opportunisme.
Jeg mener, hvis du tror du hadde en fattig vitenskapsmann,
Chaim Weizmann, som på en eller annen måte kommer til England,
møter noen få mennesker (?) familien min,
forfører dem, han har så stor sjarm og overbevisning,
han kommer til Balfour og...
han overtaler utrolig Balfour,
og Lord George statsministeren,
og de fleste av ministrene,
at denne ideen om nasjonalhjemmet for jøder
bør få lov til å finne sted.
Etter at avtalen ble inngått, jødisk-eide medier
umiddelbart sluppet løs massevis av anti-tysk propaganda
fremstiller tyskerne som barbariske huner.
Dette ble gjort for å få offentlig støtte til amerikansk intervensjon i krigen,
mens sionistene og jødiske marxistene i Tyskland
begynte å destabilisere Tyskland innenfra
gjennom flere streiker innen våpenindustrifabrikkene,
som svekket den tyske krigsinnsatsen.
Hvis Amerika ikke hadde blitt lurt inn i krigen,
det ville blitt stoppet der og da
og millioner av europeiske liv ville blitt reddet.
Amerikansk inntreden i krigen ble deretter gjennomført som lovet.
Lord Balfour forsikret sionistene om at Storbritannia
ville oppfylle slutten av avtalen etter at krigen var over,
tyveri og styrt av Palestina fra de osmanske tyrkerne.
Før mer europeisk blod ville bli utgytt på europeisk jord,
både Tyskland og Østerrike-Ungarn ba igjen om en fredelig løsning.
Wilson ble tvunget til å innrømme at Tyskland og Østerrike-Ungarn
hadde faktisk uttrykt generelle fredsforslag,
men han avskjediget dem alle sammen.
Å lyve om hvor vakker freden etter krigen kom til å bli,
Wilson klarte å lure så mange krigstrøtte tyskere
inn i en ubetinget overgivelse og nedrustning
i november samme år, 1918.
Kommunister og sionister i Tyskland stakk sine landsmenn i ryggen.
Marxistiske fagforeningsledere beordret fabrikkstreik,
som fratok tyske tropper deres livsviktige forsyninger.
Den tyske moralen og industriproduksjonen falt raskt.
Tyskland la ned våpnene og ønsket en æresfred.
Etter krigen ble det forræderske sviket i 1918 kjent som
"stikket i ryggen".
Tyskland har rett og slett blitt forrådt innenfra av sionister og kommunister,
og følgelig ble de alle bundet sammen som fiender,
fordi de ønsket å se Tyskland mislykkes.
I Israel i dag feires Balfour-dagen, 2. november, mye.
De palestinske araberne ser det som en sorgens dag.
VERSAILLES-TRAKTEN
I januar 1919 møttes seierherrene på fredskonferansen i Paris
å knuse Tyskland økonomisk
og bestemme de nye grensene til den beseirede nasjonen.
Tyskland var ikke engang invitert
og ville ikke ha noe å si i de endelige avgjørelsene,
da globalistene rev Tyskland i stykker.
Konferansen skapte også grunnlaget for en fremtidig verdensregjering,
Folkeforbundet.
Den sionistiske delegasjonen som var til stede,
som har brakt Amerika inn i krigen,
sørget også for at tidligere arabiske territorier i det osmanske riket
ble skilt fra tyrkisk styre og også delt opp i små stater,
slik at Palestina kunne bli et britisk protektorat.
Jødene gjorde da krav på et stykke Palestina
garantert av Folkeforbundet,
nøyaktig slik Herzl hadde spådd i 1887.
Ut av fredskonferansen i Paris,
kom den brutale og beryktede Versailles-traktaten, den 20. juni 1919,
og San Germain-traktaten, 20. september samme år.
Selv liberale historikere anerkjenner traktatens ondskap i dag.
Et Tyskland som ikke ønsket noen krig, som hadde forsøkt å unngå krig
og som tilbød seg å slutte fred ved flere anledninger
gjennom hele krigen, var nå totalt avvæpnet.
Tyskland ble tvunget til å betale massive krigserstatninger
i form av penger og naturressurser.
De knusende gjeldsbetalingene, 100 milliarder mark,
lik en trillion dollar i moderne valuta,
ødela den tyske økonomien
og forårsaket snart en hyperinflasjonær monetær kollaps.
Den totale summen av krigserstatning som kreves av Tyskland
var rundt 226 milliarder mark.
Målet var å knekke Tyskland økonomisk.
John Maynard Keynes spådde at disse harde erstatningene
ville føre til Tysklands økonomiske kollaps.
Tysklands væpnede styrker var begrenset til 100 000 mann
beregnet utelukkende for politioppgaver i landet
og verneplikten var forbudt.
Alle tyske kolonier ble tatt fra henne.
Det samme skjedde med en rekke tyske områder i Europa.
Totalt måtte Tyskland gi fra seg 13 % av landene hennes.
Flere millioner tyskere havnet strandet utenfor det tyske riket
og millioner ble tvangsutvist fra hjemmene sine.
Tyskland mistet også store deler av sin industri
da sentrale jernmalm og kull eiendeler forsvant.
Det industrielle tyske Rheinland ville bli okkupert av franske tropper i 15 år.
Versailles-traktaten var en ødeleggende fredsavtale for Tyskland,
men avtalen fikk også alvorlige økonomiske konsekvenser,
ikke bare for Tyskland, men også for Europa og verden,
ettersom Tyskland var en så viktig murstein i verdensøkonomien.
Traktaten inneholdt 440 klausuler.
414 av dem var spesifikt dedikert til å straffe Tyskland
for en krig som nasjonen var totalt uskyldig i.
I Times, 1919, uttrykte Winston Churchill det endelige målet med traktaten.
"Skulle Tyskland gjøre forretninger igjen i løpet av de neste 50 årene,
vi hadde ledet denne krigen (WW1) forgjeves." - Winston Churchill
WEIMAR REPUBLIKKEN
Omringingen og enestående sultblokade
drepte nesten en million tyske barn, kvinner, gamle menn
og de mest skjøre i samfunnet.
De allierte hadde nå bare én fast intensjon:
å forlenge Versailles makt til å ødelegge Tyskland for godt.
Tyskland var nå fullstendig avvæpnet og hun hadde blitt skadet på alle kanter,
og hadde ingen mulighet til å forsvare seg.
Kan naboene hennes bestemme seg for å angripe henne når som helst.
På grunn av de enorme oppreisningskostnadene som skal betales i gull,
det var ikke lenger noen støtte for Mark.
Dette førte til inflasjon, som totalt utslettet alle de tyske sparepengene.
Tyskland 1922 til 1923 sto overfor den mest forferdelige hyperinflasjonen
verden noensinne har sett og den tyske mark ble verdiløs.
Arbeidsledighet, sult og en håpløs fremtid
skilte en Weimar-republikk til det tyske folket.
Selvmordstallene var høye, arbeidsledigheten toppet 30 %
da desperate tyskere begikk selvmord.
Fødselsratene var ekstremt lave.
Anarki og kaos lå i luften.
Det var ingenting det avvæpnede, ydmykede og sultne tyske folket
kunne gjøre noe med det, ettersom kommunister til og med grep deler av mange byer.
I 1929 forårsaket Federal Reserve Den store depresjonen.
Forskeren Boris Borisov og hans artikkel med tittelen "The American hungersnød"
estimerte ofrene for finanskrisen i USA til over 7 millioner mennesker.
De globalistiske maktene hadde nå klart å orkestrere nok en hungersnød
som drepte millioner av hvite europeere som i Russland før.
Ben Bernanke sa om den store depresjonen:
"Vi gjorde det."
Med vi, Bernanke, mente selvfølgelig de jødiske lederne
av Federal Reserve System.
Tilbake i Tyskland, effektene av det konstruerte børskrakket
var enda verre enn i noe annet land,
da menneskenes livredning ble utslettet,
da prisene doblet seg annenhver dag i 20 måneder på rad.
I 1922 kom inflasjonen helt ut av kontroll.
Folk skulle få betalt om morgenen og ha en koffert full av sedler
(?) og de måtte løpe til butikkene,
fordi i tiden mellom å bli betalt Anton Gill - Forfatter
og tiden da de kjøpte varene sine, maten deres, A Dance between the Flames: Berlin between the Wars
prisene ville ha steget.
Berlin var i en tilstand av totalt, totalt kaos.
Hundretusenvis av fordrevne sulter i gatene.
Samtidig hadde du veldig rike mennesker.
På den ene siden de fattige som spiser kålrotsuppe.
Slakterne som selger kråker, ekorn, til og med rotter.
Og på den andre siden, folk som hadde råd,
spiste de mest overdådige måltidene som om de aldri tok en pause.
Tyskerne måtte betale 2 til 20 milliarder mark for et enkelt frimerke.
Et brød kostet 2 milliarder mark.
Et pund smør kostet 2 billioner mark.
Den tyske middelklassen ble hardest rammet
og så alle sparepengene deres og virksomhetene deres bli ødelagt.
Sultende familier og barna tigget på gata.
Mange tyskere omtalte sine devaluerte penger som
"Jude fetzen", jødisk konfetti,
fordi mens tyskerne sultet,
jødedommen levde sitt gylne luksusliv i republikken.
Tyskland var fullstendig konkurs i slutten av 1929.
Den jødiske statistikeren Alfred Marcos
estimerte den gjennomsnittlige jødiske inntekten for 1930
som tre ganger gjennomsnittsinntekten for resten av befolkningen.
Industriene, som i Ruhr, var alle konkurs
og arbeidere ble alle permittert i sine millioner.
I januar 1933 var over 6 millioner tyskere arbeidsledige.
Selv om jødene utgjør mindre enn 1 % av den tyske befolkningen,
den politiske innflytelsen til jødene i Weimar-republikken
var enormt ute av proporsjon med antallet i befolkningen.
De klarte å kontrollere over 50 % av media og pressen,
og 70 % av alle dommerne, 57 % av metallhandelen,
22 % av korn, og 39 % av tekstilhandelen.
Tysk bank og finans var under total kontroll av jøder.
De var spesielt tydelige i privatbanken i Berlin,
som i 1923 hadde 150 private jødiske banker,
i motsetning til bare 11 private ikke-jødiske banker.
4 av de 6 medlemmene av det kontrollerende styret til Reichstag-direktørene var jøder,
inkludert Jacob Goldschmidt og Rudolf Havenstein.
For at noen skal kunne kontrollere folks sinn,
man må kontrollere pressen og media.
Jødisk herredømme over pressen og det offentlige sinn
begynte med Reuters nyhetsbyrå i 1865.
Etablert av jøden, Paul Reuter, født Israel Beer Josaphat i 1865,
Reuters Telegram Company
var den første store nyhetsorganisasjonen i verden.
Nesten alle store nyhetskanaler i verden i dag
abonnerer på Reuters tjenester,
som opererer i over 200 byer i 94 land på rundt 20 språk.
Washington Post ble kontrollert
av den sionistiske sentralbankens styreleder Eugene Meyer.
I 1940 ville Meyer sparke Washington Posts pasifistiske redaktør
for å nekte å støtte USAs engasjement i andre verdenskrig.
Posten skulle senere bli overlevert til Meyers datter,
avdøde Katharine Mayer Grayham.
I 1896 kjøpte Adolph Ochs New York Times
og dannet New York Times Company.
Ochs Sulzberger-familien, en av USAs avisdynastier,
har eid New York Times siden den gang.
I 117 år, USAs mest innflytelsesrike nyhetskilde
har vært i hendene på samme familie.
I 1926 dannet jøden David Sarnoff NBC,
det første store kringkastingsnettverket i USA.
I 1928, den 27 år gamle jødiske forretningsmannen William S. Paley
sikret majoritetseierskap i CBS Radio Network.
Paley utvidet CBS til et nasjonalt kraftsenter med 114 tilknyttede stasjoner.
Det er veldig viktig å huske at de fire mektigste mediekildene,
Washington Post, New York Times, NBC og CBS,
var nå alle under totalt jødisk eierskap og kontroll.
Jewish Daily Bulletin, 27. juli 1935, sa:
"Det er bare én makt som virkelig teller. Kraften til politisk press.
Vi, jøder, er de mektigste menneskene på jorden,
fordi vi har denne kraften og vi vet hvordan vi skal bruke den."
De to største tyske avisene før 1933 var også på jødiske hender.
Leopold Ullstein, August Scherl og Rudolf Mosse,
disse jødene hadde tilnærmet monopol på tysk presse.
Hovedpublikasjonen deres var Berliner Tageblatt.
Redaktøren av denne avisen var Theodore Wolf, en jøde,
som også tok en fremtredende rolle i politikken.
Alle redaksjoner, all politikk, all tanke
og hver eneste sfære med stor innflytelse
hadde nå falt under jødisk kontroll.
Av de 29 legitime teatrene i Berlin hadde 23 jødiske regissører.
I 1931, av 144 filmmanus gjort til filmer,
119 ble skrevet av jøder og 77 ble produsert av jøder.
1866: Mislykket attentatforsøk mot Tysklands kansler Bismarck.
1874: Et andre mislykket attentatforsøk blir gjort på Bismarck.
1878: (mai) Mislykket attentatforsøk blir gjort på den tyske keiseren Wilhelm.
1881: Tsaren av Russland blir myrdet etter at fire tidligere forsøk hadde mislyktes.
1893: Borgmester i Moskva blir myrdet. 1884: Røde dreper 8 politimenn i Chicago.
1894: Frankrikes statsminister blir myrdet. 1897: Spanias statsminister blir myrdet.
1900: Kongen av Italia blir myrdet. 1901: USAs president William McKinley blir myrdet.
1905: Mislykket attentatforsøk på kongen og dronningen av Spania.
1905: Storhertug av Russland blir myrdet.
1908: Kongen og kronprinsen av Portugal blir myrdet.
1911: Russlands statsminister blir myrdet.
1918: Tsaren av Russland og hele familien hans blir myrdet.
1919: Røde bomber Wall Street i New York; 38 mennesker drept.
1919: Privat hjem til USAs justisminister A. Mitchell Palmer blir bombet.
1922: Mislykket attentatforsøk på Frankrikes president.
1932: Pakkebombe ødelegger hjemmet til den amerikanske dommeren Webster Thayer og skadet kona hans.
1933: Borgmesteren i Chicago blir myrdet.
1918-1933: Sovjetunionen ledet av tidligere gateradikale: Lenin, Trotskij,
Stalin et al, drap, tortur og fengsling av millioner av uskyldige mennesker.
«Verdensrevolusjonen som vi vil oppleve vil utelukkende være vår sak og vil hvile
i våre hender. Denne revolusjonen vil stramme det jødiske herredømmet over alle andre mennesker."
"Når du spør hva tyskerne har gjort med jødene,
du må alltid spørre hva jøder har gjort med tyskerne.
I 1918 etablerte Lenin og Trotsky en kommunistisk internasjonal,
også kjent som Komintern, i Moskva, Russland.
I dagene etter den bolsjevikiske revolusjonen i Russland,
Trotsky fremmet ideen om en permanent revolusjon,
som gjorde at Sovjetunionen måtte provosere andre nasjoner politisk
over hele verden for å starte sine egne bolsjevikiske revolusjoner.
Komintern uttalte åpent at dens intensjon var å kjempe
for opprettelsen av en internasjonal sovjetrepublikk,
dvs. en kommunistisk verdensregjering.
Komintern-tilknyttede parter dannet i Frankrike, Italia, Kina,
Tyskland, Spania, Belgia, USA og andre nasjoner.
Kommunismens ideologi spredte seg som en gift gjennom Europa.
Forfatteren, Ernest Elmhurst, forklarte i 1938 det
«Sosialisme, kommunisme og bolsjevisme er i virkeligheten bare ledd i planen
av verdensomfattende jødedom, med hans endelige formål
å tvinge hele verden under det jødiske herredømmet ..."
Etter den russiske revolusjonen i 1917,
revolusjonære jødiske kommunistledere Karl Liebknecht og Rosa Luxemburg
ledet en gruppe jødiske kommunister Kurt Eisner, Paul Levi,
Franz Mehring, Wilhelm Pieck, Richard Muller,
Emil Barth, Gustav Landauer, Eugen Levine og Emil Eichhorn
å forsøke en voldelig og blodig kommunistisk revolusjon også i Tyskland.
De jødisk-bolsjevikiske bandittene forsøkte forgjeves
å lure tyske arbeidere til å la de røde gjøre det de gjorde i Russland
og å slavebinde hele nasjonen under kommunistisk styre.
De ble heroisk stoppet i 1919 av veteranene i det tyske Freikorps.
Freikorps paramilitære enheter, dannet av patriotiske veteraner
tilbake fra skyttergravene, flyttet inn for å rense Berlin for rødt skitt.
Jøden Bela Kun startet en jødisk revolusjon
og overtok ledelsen av Ungarn i mars 1919.
Etter måneder med rød terror og massakrer på kristne,
ungarerne klarte å slå tilbake.
Ungarsk kontreadmiral, Miklos Horthy,
dannet en nasjonal hær for å kjempe mot bolsjevikene.
Med støtte fra den rumenske hæren,
Horthy klarte å ta tilbake landet 1. august 1919.
I Italia begikk jødisk-ledede kommunister massedrap i Cerana(?),
Modena, Bologna, Teatro (?), Yana (?) og Milano,
men ble beseiret av Mussolinis fascistiske styrker.
Fascismen var en bevegelse for å redde Europa fra kommunismen.
I dag, takket være våre globalistiske medier,
nesten alle synes at fascisme var noe fryktelig.
Fascismen er kort tid en forsvarer av nasjonen, dens kultur og folk.
Under fascismen spiller regjeringen en nøkkelrolle i å overvåke film,
teater, kunst, litteratur, musikk, utdanning osv.
for å opprettholde en høy moralsk standard,
holde ting rent og respektabelt,
fremme en sterk følelse av patriotisme og ære,
og hindre spredning av dekadanse, som korrumperer samfunnet innenfra.
Selv Winston Churchill mente den fascismen
"viste den nødvendige motgiften mot kommunismegiften."
Han sa om Mussolini: "Romersk geni ... den største lovgiver blant mennesker."
Da han talte i Roma 20. januar 1927, sa Winston Churchill:
Hvis jeg hadde vært italiener, er jeg sikker på at jeg burde vært det
helhjertet med deg fra start til slutt...
...Italia har vist at det finnes en måte å bekjempe de subversive kreftene på
som kan samle massene av folket, riktig ledet,
å verdsette og ønske å forsvare æren og stabiliteten til det siviliserte samfunnet ...
...Heretter vil ingen stor nasjon være uten forsyn
med et ultimat beskyttelsesmiddel
mot bolsjevismens kreftfremvekst."
12 år senere vil Winston Churchill stille opp
hans land og folk med bolsjevismen.
Oswald Mosley var den fascistiske lederen i Storbritannia
og prøvde å redde landet sitt også, men klarte aldri å få nok kraft.
Corneliu Codreanu sa: "Fascisme betyr først og fremst,
forsvare nasjonen din mot farene som truer den.
Det betyr ødeleggelsen av disse farene
og åpningen av en fri vei til liv og ære for din nasjon."
Jødiske bolsjeviker forsøkte deretter å ta Spania i 1936,
som førte til den blodige spanske borgerkrigen.
Jødene startet en orgie med massemord, voldtekt og ødeleggelse.
Jøden Leiba Lazarevich Feldbin, offiser i den sovjetiske røde hæren,
var sjef for sovjetisk sikkerhet i den spanske borgerkrigen.
Over 20 000 kirker over hele Spania ble ødelagt,
6832 spanske prester, 3000 munker, 300 nonner og 13 biskoper ble drept.
Rundt 4000 lekmenn ble også myrdet for å ha hjulpet eller gjemt nonner eller prester.
Feldbin var en av hjernene bak massakrene.
I 1939, den troende romersk-katolske general Francisco Franco
trappet opp og skapte en samlet nasjonalistisk gruppe
og klarte å redde Spania fra en kommunistisk maktovertakelse.
Franco hadde støtte fra Antonio Salazar i Portugal,
Benito Mussolini i Italia,
og Adolf Hitler i Tyskland.
Den 8. februar 1920 uttrykker Sir Winston Churchill alarm
utviklingen over hele verden i et intervju publisert i
The Sunday Illustrated Herald (London):
"Fra dagene til Adam (Spartacus) Weishaupt, til de av Karl Marx
til Trotsky, Bela Kun, Rosa Luxemburg og Emma Goldman.
Denne verdensomspennende konspirasjonen for å styrte sivilisasjonen
og for gjenoppbyggingen av samfunnet på grunnlag av arrestert utvikling,
av misunnelig ondskap og umulig likeverd, har vokst jevnt og trutt."
Ideologisk og kulturell undergraving er den subtile, gradvise og
vedvarende undergraving internt av en annen gruppes verdier,
styrker og levesett med sikte på å gjøre dem sårbare.
Dette er strategien som kommunistene brukte
da de infiltrerte og tok over samfunn innenfra,
starter med Tyskland.
De fire stadiene av subversjon er:
Demoralisering, destabilisering, krise og normalisering.
Da sovjeterne brukte uttrykket ideologisk undergraving,
hva mener de med det?
Ideologisk undergraving er prosessen som er legitim, åpen og åpen. Yuri Alexandrovich Bezmenov (aka "Tomas Schuman")
Du kan se det med egne øyne.
Alt du trenger å gjøre, alt amerikanske massemedier trenger å gjøre er
for å koble bananene fra ørene, åpne øynene og de kan se det.
Bare rundt 15 % av tid, penger og arbeidskraft brukes på spionasje som sådan.
De andre 85 % er en langsom prosess,
som vi kaller enten ideologisk undergraving eller aktive tiltak.
"Aktivnye meroprijatija" på språket til KGB eller psykologisk krigføring.
Det det i bunn og grunn betyr er å endre oppfatningen av virkeligheten
av hver amerikaner i en slik grad at
til tross for overflod av informasjon,
ingen er i stand til å komme til fornuftige konklusjoner
av hensyn til å forsvare seg selv, sine familier,
deres samfunn og deres land.
Det er en flott hjernevaskingsprosess,
som går veldig sakte og er delt inn i fire grunnleggende stadier.
Den første er demoralisering.
Det tar fra 15 til 20 år å demoralisere en nasjon.
Hvorfor så mange år? Fordi dette er minimum antall år,
som krever å utdanne en generasjon studenter
i fiendens land utsatt for fiendens ideologi.
Med andre ord, marxismen leninismens ideologi
blir pumpet inn i de myke hodene
av minst tre generasjoner amerikanske studenter
uten å bli utfordret eller motbalansert
av amerikanismens grunnleggende verdier, amerikansk patriot.
Demoraliseringsprosessen i USA er i utgangspunktet fullført allerede.
De siste 25 årene...
Faktisk er det overoppfylt, fordi demoralisering nå når slike områder
hvor tidligere ikke engang kamerat Andropov og alle hans eksperter
ville til og med drømme om en så enorm suksess.
Det meste gjøres av amerikanere til amerikanere
takket være mangel på moralske standarder.
Som jeg nevnte før, spiller eksponering for sann informasjon ingen rolle lenger.
En person som ble demoralisert er ikke i stand til å vurdere sann informasjon.
Fakta forteller ham ingenting.
Selv om jeg overøser ham med informasjon, med autentiske bevis,
med dokumenter, med bilder,
selv om jeg tar ham med makt til Sovjetunionen
og vis ham en konsentrasjonsleir,
han vil nekte å tro det før han skal motta
et spark i den fete bunnen hans.
Når en militærstøvel krasjer hans, vil han forstå, men ikke før.
Det er det tragiske ved demoraliseringens situasjon.
Så neste trinn er destabilisering.
Denne gangen bryr ikke subverteren seg om ideene dine
og mønstrene for forbruket ditt, enten du spiser søppelmat
og bli feit og slapp, det gjør ikke noe lenger.
Denne gangen... og det tar bare fra 2 til 5 år å destabilisere nasjonen,
Det som betyr noe er det vesentlige: økonomi, utenriksrelasjoner, forsvarssystemer.
Og du kan se det ganske tydelig at på noen områder,
så følsomme områder som forsvar og økonomi,
innflytelsen fra marxistiske leninistiske ideer
i USA er helt fantastisk.
Jeg kunne aldri tro det, for 14 år siden,
da jeg landet i denne delen av verden, at prosessen ville gå så fort.
Det neste trinnet er selvfølgelig krise.
Det kan ta bare opptil 6 uker å bringe et land på randen av krise.
Du kan se det selv i Sentral-Amerika nå.
Og etter krise, med en voldsom endring av maktstruktur og økonomi
du har såkalt normaliseringsperiode. Det kan vare på ubestemt tid.
Dette er hva som vil skje i USA,
hvis du lar alle skurkene bringe landet i krise,
å love folk alle slags godsaker, og paradiset på jord.
For å destabilisere økonomien din,
å eliminere prinsippet om fri markedskonkurranse
og å sette en Big Brother-regjering i Washington DC,
som vil love mange ting.
Ikke bry deg om løftene blir oppfylt eller ikke.
Dine venstreorienterte i USA, alle disse professorene,
og alle disse vakre borgerrettighetsforkjemperne,
de er medvirkende i prosessen med undergravingen.
Bare for å destabilisere nasjonen.
Når jobben deres er fullført, er de ikke nødvendig lenger.
De vet for mye.
Noen av dem, når de blir desillusjonert,
når de ser at marxist-leninisten har kommet til makten,
åpenbart blir de fornærmet, de tror at de vil komme til makten.
Det vil selvfølgelig aldri skje.
De vil bli stilt opp mot veggen og skutt.
Mot slutten av 1922, den kommunistiske internasjonale, Komintern,
begynte å vurdere hvordan de ville lykkes med å ta over Europa
på den mest effektive måten.
På Lenins initiativ ble det arrangert et møte
ved Marx Engels Institute i Moskva.
Målet med møtet var å starte Marx kulturrevolusjon.
Blant de tilstede på møtet var Gyorgy Lukacs,
en jødisk ungarsk aristokrat og en sønn av en bankmann.
Sommeren 1924 flyttet Lukacs til Tyskland.
Her holdt han det første møtet
av en gruppe kommunistisk orienterte intellektuelle.
Denne samlingen skulle lede stiftelsen av Frankfurtskolen.
Instituttet var offisielt etablert og finansiert
av den jødiske millionæren Felix Weil.
Dette instituttet ble kalt Institutt for samfunnsforskning.
Senere vil den bli kjent som Frankfurtskolen.
Disse nye marxistene under ledelse av Max Horkheimer
mente at europeere var for knyttet til tradisjon,
rase, nasjon, familie og tro, for å kunne akseptere kommunismen.
Antonio Gramsci, mens han var i fengsel, beskrev at marxismen og kommunismen
kunne først blomstre etter en lang marsj gjennom kulturinstitusjonene.
Først da, etter at de hadde korrumpert alle vestlige verdier
og gjorde livet umulig for oss,
kunne de innføre proletariatets diktatur.
Dette var også det Fabian-sosialistene gjorde for å svekke landene
og sakte implementere internasjonal kommunisme.
Mantraet ville nå være å endre og ødelegge vestlig kultur
før kommunismen ville bli akseptert.
Gyorgy Lukacs mente at for at en ny kommunistisk kultur skulle dukke opp,
den eksisterende europeiske kulturen måtte ødelegges.
Det er ingen annen måte å få kontroll over et samfunn med sterke moralske verdier
enn å svekke disse verdiene.
Han sa: "Jeg så den revolusjonære ødeleggelsen av samfunnet
som den eneste løsningen på epokens kulturelle motsetninger...
En slik verdensomspennende omveltning av verdier kan ikke finne sted
uten utslettelse av de gamle verdiene
og opprettelsen av nye av de revolusjonære."
Willi Munzenberg sa:
«Vi må organisere de intellektuelle og bruke dem
Å FÅ VESTLIG SIVILISASJON TIL Å STINKE.
Først da, etter at de har gjort det
KORRUPTERT ALLE VERDIER OG GJORDE LIVET UMULIG,
kan vi påtvinge proletariatets diktatur."
Ut av dette kom kulturmarxismen, den subversive ideologien,
som betydde at kjønn, seksuell legning, familie, rase,
kultur eller religion, hvert enkelt aspekt av en hvit persons identitet
skulle avhøres. Hver norm eller standard i et samfunn
utfordret og ideelt sett endret og revet,
for å komme antatt undertrykte grupper til gode
i stedet for europeere.
Dette skulle visstnok skape et samfunn der jødene
vil ikke bli sett på som en særegen klasse utenfor,
hvor de kunne føle seg tryggere til å klatre til de høyeste posisjonene i samfunnet
uten å møte mye motstand fra europeere.
Hele formålet med kulturmarxismen
var å delegitimere og forvise europeiske etniske interesser
og erstatte dem med minoriteter.
Da jeg begynte å skrive om jødiske intellektuelle bevegelser,
Jeg innså at jeg ikke bare kunne gå rundt og telle jøder.
Det jeg måtte vise er at du hadde en sammenhengende kjerne av jøder
som gjensidig forsterket hverandre,
at de var ryggraden i denne bevegelsen.
Og jeg måtte vise at disse menneskene identifiserte seg som jøder,
og jeg måtte vise at de ser på det de gjorde
som fremmer spesifikke jødiske mål.
For eksempel var noe av det vanligste
de var bekymret for antisemittisme.
Ganske mye av det jeg skriver i boken min "The Culture of Critique"
skulle vise at jødene,
som var sentrum for de jødiske intellektuelle bevegelsene,
var veldig bekymret for saker som antisemittisme,
at de prøvde å utvikle teorier
der antisemittisme var en patologi,
der antisemittisme ikke hadde noe intellektuelt grunnlag,
der det var bare moralsk hinsides det bleke.
Det viktige var å vise at jødisk identifikasjon var viktig
for å fremme en bestemt jødisk sak.
Nå, det er ikke dermed sagt at dette var et mål som alle jøder har.
Vi sier ikke at alle jøder er noe som helst.
For eksempel har psykoanalysen spesifikke mål.
De var bekymret for antisemittisme,
men det betyr ikke at de fleste jøder
trodde til og med på psykoanalyse eller noe annet.
Vi snakker om en sammensveiset gruppe mennesker.
Det er veldig lett å vise at Frankfurtskolens intellektuelle
Max Horkheimer, Adorno og disse andre fremtredende Frankfurterskolens folk
hadde sterke jødiske identiteter.
Franz Boas, den berømte antropologen, veldig sterk jødisk identitet.
En veldig dyp bekymring for spesifikke jødiske spørsmål som antisemittisme
og at de så deres spesielle intellektuelle bestrebelser
som å fremme spesifikke jødiske mål.
Det er ingenting galt med å fremme dine egne mål, det er det vi alle gjør.
Det eneste er at disse målene
ofte i konflikt med andre menneskers, og så egentlig,
(?) for eksempel hadde Frankfurtskolen utviklet en ideologi
der enhver gruppeidentifikasjon
at en ikke-jøde hadde ble ansett som en patologi,
slik at hvis noen som meg identifiseres som en hvit person
og trodde jeg hadde en interesse som en hvit person,
vel, det ble sett på som en psykiatrisk lidelse.
Det ble aldri nevnt noe om jøder med en veldig sterk
følelse av jødisk identitet og jødiske interesser,
at det er noe galt med dem.
Det var en ideologi som rammet inn,
(?) som virkelig innrammet ??? atferd av ikke-jøder som patologisk.
Selv familieliv som ikke-jøder med sterke familiebånd og så videre,
det er noe galt med dem.
Familiene deres var autoritære og de gjorde alt av psykoanalytiske ting
å prøve å bevise den slags ting, men det var bare, du vet,
består av vitenskap og ikke noe vitenskapelig grunnlag i det hele tatt.
Etter Marx var det en gruppe marxister som klokt bestemte G. Edward Griffin, forfatter
at du kunne bringe dette kollektivistiske samfunnet til en nasjon The Creature fra Jekyll Island
gjennom kultur også, ved å introdusere visse verdier og begreper
som ville bryte ned familien.
For eksempel hvis du på en eller annen måte kunne bryte ned familieenheten
slik at det ikke lenger var selvopprettholdende og ikke lenger verdsatt i et samfunn,
da ville det forlatt individuelle medlemmer
som tidligere kunne henvende seg til familien for å få støtte i nødssituasjoner,
de ville nå bli kuttet løs, Breaking Down the Family
de ville være uten et sted å gå i tider med nød,
så nå må de henvende seg til regjeringen.
Selv om kulturmarxisme ville være den typen aktivitet
i ethvert samfunn som bryter ned kulturen på en slik måte, "Undertrykte" kvinner "frigjorte"
slik at folk instinktivt henvender seg til regjeringen som et alternativ
for den støtten de ellers ville fått.
Dette gjøres gjennom kunst og gjennom musikk,
det er gjennom litteratur, det er gjennom film og den slags.
Implantering av visse ideer og konsepter,
som gjør dem veldig modne for kollektivismens filosofi
og gjør dem veldig modne for å henvende seg til regjeringen
som den store pappaen, den store løseren av alle problemer.
Kollektivisme innebærer at hvis noe er viktig nok
da bør staten gå inn
og sørg for at alle innordner seg, enten de vil eller ikke.
Hele poenget med et sosialistisk samfunn
er å gjøre fire ting Marx snakker om.
1 - Å ødelegge familien; 2 - ødelegge eiendom; MARXISMENS MÅL
3 - ødelegge religion; og 4 - ødelegge nasjonen.
Og det du ender opp med er gulag
hvor hele landet blir til Sovjetunionen.
Nesten hver film som Hollywood legger ut i dag
må vise tegn med minst ett av følgende attributter:
1 - hovedpersonen og/eller antagonisten er skilt. KRAV TIL FILM
2 - kvinnen blir fremstilt som dominerende, kontrollerende, voldelig og/eller enestående overfor menn.
3 - hannen blir fremstilt som reservert, feminin, altfor følsom og/eller juks.
4 - et sted i familien minst ett av dens umiddelbare medlemmer
må være en lesbisk, homofil, bifil eller en kvinnelig narr.
Ofte blandes attributter i forskjellige proporsjoner
og til og med blandet med et snev av schizofreni
mens menn og kvinner bytter roller.
Et av de store temaene i filmer de siste årene har vært det
de hvite har nesten en tendens til å forsvinne fra posisjoner som helter,
å være på en måte, du vet, idealisert eller noe sånt.
(?) Der du har folk som Morgan Freemans rollebesetning er veldig ansvarlig,
moralsk, gudelignende skikkelse og så videre,
eller du har actionfigurer som Will Smith og Wesley Snipes og så videre,
så du har en fryktelig mye forskyvning av hvite som
mediebilder de siste tiårene.
Og mens hvite ofte er kriminelle,
du har ofte en blondhåret blåøyd person som spiller kriminelle roller,
spiller mennesker som er uærlige eller svake, eller underdanige.
Og de svarte karakterene er veldig sterke, veldig kloke,
du ser selvfølgelig ofte svarte datateknikere, svarte forskere,
svarte lærere og professorer som er veldig kloke og forstår alt.
Hvite blir fremstilt som dumme, ofte som uansvarlige,
ofte som trenger råd fra svarte mennesker eller andre minoriteter.
Det er egentlig den visuelle forskyvningen av hvite
fra sentrum til periferien
og jeg tror dette forbereder de hvite menneskene
for deres fortrengning i kulturen som helhet.
Goran Rosenberg, svensk jødisk forfatter og journalist, forklarer kjøreturen
bak presset for å ødelegge hvite land ved hjelp av kulturmarxisme:
"Historisk sett hadde jøder alltid trivdes i nasjoner og imperier
med flerkulturelle, pluralistiske og tolerante miljøer,
mens de klarte seg dårlig i sterke, etniske eller nasjonalistiske samfunn.
Europeiske jøder har alltid vært den emblematiske fremmede eller "andre".
Derfor, per definisjon,
et samfunn hvor den fremmede er velkommen er bra for jødene.
Fremtiden til europeisk jødedom er avhengig av vår evne
å forme et flerkulturelt, pluralistisk og mangfoldig samfunn."
Nettstedet smashculturalmarxism.com
forklarer fenomenet kulturmarxisme ekstremt godt.
Kulturmarxisme eller kulturell bolsjevisme, den generiske kulturen,
søker å ødelegge alt godt med samfunnet, det som holder det sammen,
hva som hjelper det å avansere, hva som fremmer intelligens og skjønnhet.
Den søker å degenerere samfunnet og ta det til en lavere form
hvor mennesker er mindre intelligente og mer dyr.
Den er basert på den marxistiske løgnen
at alt godt med samfunnet er en form for undertrykkelse.
Hver gang noen fremmer kulturmarxisme,
de bruker samme linje og hevder at det handler om å frigjøre mennesker fra undertrykkelse.
Disse felles kulturmarxistiske temaene er alle fremmet
med den samme løgnen som de er gjort i frihetens navn:
liberalisme, seksuell perversjon, degenerert kunst, degenerert musikk,
masseinnvandring, anti-etterretning og promotering av mennesker som oppfører seg som dyr,
korrupte versjoner av feminisme, multikulturalisme,
undertrykker mennesker av europeisk aner og ødelegger nasjonalismen,
og ødelegge ikke-jødisk religion.
Kulturmarxismen er i stor grad en syntese av Marx og Freud.
Det er marxisme slik den brukes i den kulturelle sfæren
og analysen med kontroll over media, kunst, teater, film
og andre kulturinstitusjoner i samfunnet,
ofte med vekt på klasse, kjønn og rase.
Som en form for politisk analyse,
Kulturmarxismen fikk styrke på 1920-tallet
og var modellen som ble brukt av en gruppe intellektuelle i Tyskland
kjent som Frankfurtskolen,
og senere av en annen gruppe intellektuelle
ved Centre for Contemporary Cultural Studies i Birmingham, England.
Feltene kulturvitenskap og kritisk teori
er forankret i og påvirket av kulturmarxismens arbeid.
Kulturmarxismen er formulert som en måte å undergrave europeiske nasjoner
og sivilisasjon ved bruk av andre metoder enn direkte politisk handling.
Theodor Adorno var også et originalt medlem av Frankfurt-skolen.
Med hjelp fra American Jewish Committee,
han skrev en bok med tittelen "Autoritær personlighet".
Bokens formål var å få hver gruppetilhørighet til å lyde
som om det var et tegn på psykisk lidelse.
Patriotisme, religion, familie- og raselojalitet
var tegn på en farlig og defekt autoritær personlighet.
Skolens kritiske teori forkynte det
den autoritære personligheten var et produkt av den patriarkalske familien.
Dette var et av de grunnleggende prinsippene for kulturmarxismen,
behovet for å bryte ned familieenheten.
(? ) Frankfurtskolen har basert... utviklet ideologien
at du på en måte måtte avvise familien din.
Ved å avvise familien din, vil du da være mer sannsynlig å akseptere
eller du ville være mindre sannsynlig å være anti-jødisk.
Og så, du vet, det var en bemerkelsesverdig ting, fordi
de trodde aldri at jødiske barn skulle avvise foreldrene sine.
De kommer til å forkynne jødedommen til neste generasjon.
Du må ha barn som identifiserer seg med foreldrene sine,
men den autoritære personligheten som identifiserer seg med foreldrene dine,
som var spesielt kristne, var selve symbolet på patologi.
Dette måtte utryddes.
(?) Så du hva den autoritære personligheten er?
Holde frem individer av radikal individualisme som et kulturelt ideal.
Nå har selvfølgelig individualisme lange røtter i det europeiske samfunnet,
men det du snakker om, med radikal individualisme,
gir opp all din troskap.
Du blir bare det isolerte individet.
Dette er ikke en resept som jøder noen gang har tatt i bruk.
Jeg mener, hvis det er noe som er karakteristisk for jødedommen,
det er en sterk følelse av identifikasjon med en gruppe.
Så i hovedsak er dette en resept for hedningenes oppførsel,
det ville i hovedsak gjøre dem mindre sannsynlige
å ha troskap med andre grupper, fordi hva...
for jødenes standpunkt, hva er det mest skremmende,
er en gruppe ikke-jøder forent av en ideologi,
hvor de har en sterk følelse av gruppemedlemskap,
(?) og hvilke jøder som blir sett negativt på.
Jeg mener, paradigmet, og det vil selvfølgelig være nasjonalsosialisme,
i Tyskland, fra 1933 og 1945.
I bunn og grunn, hva nazismen handlet om,
hadde en sterk følelse av å være medlem av en nasjon,
å ha en sterk følelse av at du er en del av en gruppe,
og disse andre menneskene er ikke, du vet, du er ikke på siden deres,
spesielt jøder. Og så, en måte å bli kvitt det på, i utgangspunktet,
er å gå inn for individualisme for alle. Bli kvitt din troskap,
ikke ha noen troskap til religion, land, rase, selv familie.
Og igjen, et av poengene jeg stadig gjør er at dette er
fullstendig hyklersk, fordi å være en sterk identifisert jøde
betyr at du er sterkt knyttet til en gruppe,
at du har en sterk følelse av gruppemedlemskap,
at du tenker på ut-grupper som potensielt
truende som fiender, og så videre.
(?) Den psykologiske prosessen med et gruppemedlemskap har en tendens til å gjøre oss
se negativt på folk i andre grupper
og det gjelder jøder så vel som alle andre,
så har sterke identifiserte jøder en tendens til å ha
sterkt positive syn på gruppen deres,
sterkt negative syn på utenforstående.
Du vet, det er en del av kritikkkulturen
av disse jødiske intellektuelle, har svært negative synspunkter
om kulturen og folkene til... utenfor dem.
I boken definerte Adorno foreldreskap, stolthet over ens familie, kristendom,
overholdelse av tradisjonelle kjønnsroller og holdninger til sex
og en kjærlighet til sitt eget land som patologiske fenomener.
Kulturmarxister ønsket å skape konflikt mellom
den undertrykte minoriteten og den undertrykkende majoriteten,
mellom de som hadde påstått privilegier og de uten det.
Arbeiderklassen har blitt erstattet av minoriteter.
All troskap til familie, nasjon og kultur
ble sett på som store hindringer og kilder til antisemittisme.
For at de skal bli kvitt all motstand mot den jødiske interessen,
den måtte knuses og eroderes i hver hvit person.
Nasjonalisme, raserealisme, heteroseksualitet, suverenitet,
homogenitet, tradisjonalisme, lojalitet og kjernefamilien
ble sett på som store hindringer
til den kommunistiske overtakelsen av den vestlige sivilisasjonen.
Dermed kom kulturmarxistene på måter
å gradvis bryte opp kulturen vår innenfra.
Den marxistiske ideen om likhet er faktisk ikke mulig å oppnå i virkeligheten.
Det handler bare om å få ned de som skiller seg ut,
de vellykkede, de hardtarbeidende oppnåerne på samme nivå
som de som ikke gjør noe, feiler og er late.
Slik gjør du alle «like».
For å undergrave den vestlige sivilisasjonen, de jødiske ekstremistene
oppfordret til mest mulig negativ og destruktiv kritikk
av hver sfære av hedningenes liv.
Deres anti-hvite politikk de forventet senere ville spre seg som et virus.
Kulturmarxismen har gitt oss anti hvit politikk som f.eks
lover om rasisme og hatytringer, kjønnsforvirring,
hookup-kultur, moralsk og rasemessig relativisering av kjønn,
homoseksualisering av barn, masseinnvandring,
rasemessige spenninger, tvungen multikulturalisme,
systematisk promotering av seksuelle avvik er i samfunnet,
et upålitelig rettssystem med partiskhet mot offeret for forbrytelsene,
sammenbruddet av kjernefamilien og lave fødselstall.
Bemerkelsesverdige filosofer fra Frankfurt-skolen var Herbert Marcuse,
Theodor Adorno, Max Horkheimer, Walter Benjamin, Erich Fromm, Friedrich Pollock,
Leo Lowenthal, Jurgen Habermas, Alfred Schmidt, Axel Honneth,
Siegfried Kracauer, Gyorgy Lukacs.
Alle disse intellektuelle ved Frankfurtskolen var jødiske.
De intellektuelle skulle først bli målrettet i alle kommunistiske stater.
Fritenkning er farlig for systemet.
Sosial rettferdighet og feminisme, for å nevne noen,
er alle anti hvite, anti ytringsfrihet bevegelser
inspirert av og født ut av kritisk teori,
og dermed komme inn under kulturmarxismens paraply.
En populær manifestasjon av kulturmarxisme er også politisk korrekthet,
som den store engelske forfatteren, Theodore Dalrymple, veltalende definerer slik:
«I min studie av kommunistiske samfunn kom jeg til konklusjonen
at hensikten med kommunistisk propaganda ikke var å overtale eller overbevise,
ikke for å informere, men for å ydmyke; og derfor,
jo mindre det samsvarte med virkeligheten jo bedre.
Når folk blir tvunget til å tie
når de blir fortalt de mest åpenbare løgnene, eller enda verre,
når de blir tvunget til å gjenta løgnene selv,
de mister en gang for alle følelsen av ærlighet.
Å gå med på åpenbare løgner er... på en eller annen måte å bli ond selv.
Ens evne til å motstå noe blir dermed erodert, og til og med ødelagt.
Et samfunn av emaskulerte løgnere er lett å kontrollere.
Jeg tror at hvis du undersøker politisk korrekthet,
den har samme effekt og er ment å."
Feminisme var en del av den jødiske gruppens evolusjonsstrategi
som kom ut av tenketanken kjent som Frankfurtskolen.
Målet var å forårsake harme, splittelse og svekke relasjonene
mellom menn og kvinner i hedningsamfunnet.
Å ødelegge instituttet for ekteskap og familiens nødvendighet,
kvinner ville bli omgjort til arbeidsenheter.
Feminisme er ideen om at kvinner er frie når de tjener sine arbeidsgivere,
men slaver når de hjelper sine menn.
Gjennom å fremme abort og radikal feminisme,
kjønnene ville vende seg mot hverandre og følgelig
senke demografien deres ved å forhindre fødsel.
Feministisk propaganda ville hjernevaske hvite kvinner
at ekteskapet utgjør slaveri for dem og det
frihet for kvinner kan ikke vinnes uten avskaffelse av ekteskapet
og tradisjonelle forhold.
Jødiske intellektuelle, jødiske aktivister har vært veldig involvert i
i feminisme, for eksempel.
Det har vært en tendens til å se den hvite mannen som noen,
noe som på en måte må degraderes i samfunnet,
men fordi det er ingen tvil (?) om at i år 1950
at hvite menn drev showet i Amerika.
Feminisme, du vet, kvinner var glade for å være hjemme og få barn.
Nå oppfordres kvinner til å gå av og ha karrierer
og de har veldig få barn.
Så mitt syn er at det ville vært mye bedre,
Jeg tror mange flere kvinner ville vært lykkeligere som koner og mødre,
enn de ville komme inn i arbeidsverdenen,
hvor de måtte være konkurransedyktige,
å måtte på en måte, ganske mye, sette familien på baksiden.
Sexisme var epitetet som ble laget
av den abortfremmende feministiske jøden Margaret Feldman.
Dette epitetet vil bli brukt til å angripe enhver person som opprettholder den naturlige orden
og gjensidig komplementære roller til kjønnene i samfunnet.
Feminisme har absolutt ingenting med å beskytte kvinner å gjøre.
Det er et kulturmarxistisk program for å forringe og underlegge hvite menn,
og selvfølgelig også hvite kvinner.
Vel, en av tingene han fortalte meg var det
han (?) på huset en kveld og vi snakker helt
og han begynner å le og si:
Aaron, hva tror du kvinnefrigjøring handlet om?
(?) Og jeg sa at jeg har en ganske konvensjonell tenkning om det på det tidspunktet,
Jeg sa "Kvinner har rett til å jobbe, få lik lønn med menn,
akkurat som de vant stemmerett."
Og han begynte å le og sa: «Du er en idiot».
Og jeg sa "Hvorfor er jeg en idiot?"
Han sa: "La meg fortelle deg hva det handlet om.
Vi, Rockefellers, finansierte det.
Vi finansierte kvinners lib, vet du?
Og det var vi som kom over hele avisene
og TV, The Rockefeller Foundation."
Han sier: "Og du vil vite hvorfor? Det var to hovedgrunner."
Og en grunn var: "Vi kunne ikke skattlegge halvparten av befolkningen, før kvinners lib."
Og den andre grunnen var: «Nå får vi barna på skolen i tidlig alder.
Vi kan indoktrinere barna hvordan de skal tenke.
(?) Det bryter opp familien. Barna begynner å se på staten som familien,
som en skole, som tjenestemenn, som deres familie, ikke som foreldrene lærer dem.
Og så det er de to primære årsakene til kvinners lib.
Som jeg inntil da trodde var en edel ting, vet du.
Da jeg så intensjonene deres bak det, hvor de kom fra,
når de skapte det, tanken på det,
Jeg så ondskapen bak det jeg trodde var en edel satsning.
Den jødiske radikale feministen Robin Morgan uttalte at:
«Jeg føler at «menneskehat» er en hederlig og levedyktig politisk handling,
at de undertrykte har rett til klassehat
mot en klasse som undertrykker dem.
Vi kan ikke ødelegge ulikhetene mellom menn og kvinner
til vi ødelegger ekteskapet."
Linda Gordon, jødisk feminist og historiker, forklarer at:
«Kjernefamilien må ødelegges...
Uansett den ultimate betydningen,
oppløsningen av familier nå er en objektivt revolusjonerende prosess."
For å gjøre dette uttalte den jødiske feministen Andrea Dworkin at de:
"... vil måtte ødelegge kulturstrukturen slik vi kjenner den,
dens kunst, dens kirker, dens lover;
dens kjernefysiske familier basert på far-høyre og nasjonalstater."
Hun fortsetter: «Jeg vil se en mann slått til blodig frukt
med en høyhæl dyttet i munnen, som et eple i munnen på en gris."
Den jødiske feministen, Susan Sontag, sier at:
"Den hvite rasen er kreften i menneskets historie."
Å kjempe for homofile ekteskap involverer generelt
lyver om hva vi skal gjøre med ekteskapet, når vi kommer dit, vet du,
fordi vi løy om at ekteskapsinstitusjonen ikke kommer til å endre seg
og det er løgn.
Ekteskapsinstitusjonen kommer til å endre seg, og den bør endres,
og igjen, jeg tror ikke det burde eksistere.
Hyperinflasjonen i Tyskland trakk det internasjonale samfunnet til Berlin
og det var kjent som Europas moralske kloakk
hvor enhver og enhver fordervet seksuell aktivitet kunne foregå.
De kulturmarxistiske jødene hadde introdusert
dekadanse og umoral i tysk kultur, filmer, kunst og teater.
Det er derfor folk var så villige, det er 20-tallets Babylon.
Ting som har blitt ansett for å være umoralske, amoralske
ble irrelevant og alt gikk.
Prostitusjon ble legalisert i 1927.
Mor- og datterteam tilbød sine tjenester
til samme klient samtidig.
Det var ikke mindre enn 17 forskjellige prostituerte typer i denne bordellbyen.
Det var klubber der lesbiske likte å piske skolegutter
og du vil finne militæroffiserer som sitter der med barn på fanget.
Så mye av det var skuespill,
men det var ganske mange som også unnet seg det.
Det første homoseksuelle og transseksuelle propagandateateret
ble laget i Berlin på 1920-tallet.
De første utroskapsteaterstykkene ble laget av jødiske forfattere.
(?) lagt merke til ville bli opprørende strippeklubber.
Kjellerne til restaurantene
ville være homoseksuelle eller lesbiske romper (?) rom og sexklubber.
Når du er arbeidsledig, har du også en økning i sexarbeidere,
men det var ikke bare berlinerne.
Det var titalls og kanskje hundretusenvis av unge gutter og unge jenter,
som skulle komme til Berlin for å delta i denne harde valuta-sextrafikken. Mel Gordon - Forfatter - Voluptuous Panic: The Erotic World of Weimar Berlin
Det var en by som var fylt med lesbisk liv.
Det var ideen om at overalt du gikk
du trengte ikke skjule hva du var.
Pedofili ble normalisert,
mindreårige jenter klarte å tjene penger
i Berlin som prostituerte.
Småjenter var fritt tilgjengelig og kunne bestilles på telefon
og levert som takeaway-måltider til kunder.
Hver intellektuell, mest venstreorientert, hele den politiske høyresiden,
som i utgangspunktet kom fra München, spilte ingen rolle i begynnelsen.
Hele byen var i hendene på venstreorienterte ideer.
Dr. Manfred Reifer, en kjent leder for jødene i Bukovina, sa:
«Mens store deler av den tyske nasjonen slet
for å bevare deres rase, vi jøder
fylte gatene i Tyskland med våre vokaler.
Vi forsynte pressen med artikler om temaet jul og påske
og administrert til sin religiøse tro på den måten vi anså som passende.
Vi latterliggjorde den tyske nasjonens høyeste idealer
og vanhelliget de saker den holder hellig.»
Jødisk-eide forlag som Benjamin Hars(?), Leon Hirsch
og Jacob Stalin(? ) Company distribuerte bøker
som åpent undergravde vestlige tradisjonelle verdier.
Jøder presset også på en intensiv kampanje for fri abort
som dr. Max Haddon(? ), dr. Lothar Wolf, Martha Ruben-Wolf,
Alphonse Goldschmidt skrev en rekke artikler
oppmuntre til abort og prevensjon for tyskerne
for å senke fødselstallene ytterligere.
Ledende for film- og teatervirksomhetene var jøder, som f.eks
Josef von Sternberg, Bertolt Brecht, Erich Palmer og en rekke andre jøder.
Forskning på seksualitet ble ledet av jødiske sexologer
Iwan Bloch og Magnus Hirschfeld.
Det transkjønnede samfunnet oppmuntret til primitive sexoperasjoner,
fordi menn og kvinner ikke lenger følte seg komfortable i sine naturlige roller.
Med prostitusjon, narkotika, pedofili, homofili, utroskap,
sadisme, masochisme, dekadent kunst og til og med bestialiteten som florerer,
Tyskland var et utrygt sted for den tradisjonelle tyske familien.
De konservative tyskerne så på Berlin med forakt,
ødelegge det som var igjen av nasjonalånden.
Kriminelle gjenger levde av prostitusjon, narkotikasmugling,
ulovlig gambling, pornografi, ran og innbrudd.
Politiet var underbetalt, korrupt og følte seg totalt maktesløse,
på grunn av politimyndighets konstitusjonelle begrensninger.
Maurice Samuel var en rumenskfødt jødisk og sionistisk romanforfatter,
oversetter og foreleser.
I 1924 uttalte han eksplisitt i sin egen bok "You Gentlies" at:
"Vi jøder, vi er ødeleggerne og vil forbli ødeleggerne for alltid.
Ingenting du kan gjøre vil møte våre behov og krav.
Vi vil for alltid ødelegge fordi vi vil ha en egen verden."
Jøden dr. Kurt Munzer skrev i sin roman "Der weg nach Zion", Veien til Sion:
"Vi har ødelagt blodet til alle rasene i Europa -
kanskje vi har smittet dem.
I dag er alt jødegjort. Vår tenkning er i alt levende,
vår ånd styrer verden. Vi er mesterne,
for alt som har makt i dag er vår ånds barn.
Man kan hate oss, man kan drive oss bort.
Våre fiender kan seire over vår fysiske svakhet.
Men vi er ikke lenger å bli kvitt.
Vi har slukt folkene, seiret over rasene,
gjorde dem uren, knuste deres styrke,
gjorde alt råttent, lat og korrupt med vår bedervede kultur.
Vår ånd kan ikke lenger utryddes."
Rabbi Harry Waton sa:
"Den kommunistiske sjelen er jødedommens sjel ...
Når vi ser dypere inn i kommunismens natur,
vi ser at det i hovedsak ikke er noe annet enn jødedommen.
Siden jødene er det høyeste og mest kultiverte folket på jorden,
jødene har rett til å underordne seg resten av menneskeheten
og å være herrer over hele jorden...
Jødene skal bli herrer over hele jorden
og de skal underordne seg alle nasjoner...
Jødedommen er kommunisme, internasjonalisme, menneskets universelle brorskap,
frigjøring av arbeiderklassen og det menneskelige samfunn.
Det er med disse åndelige våpnene jødene
vil erobre verden og menneskeheten...
Arierne vil bli ødelagt og marxismen vil seire."
Den ærlige jødiske poeten fra Weimar, Stefan Zweig
fryktet nå et tilbakeslag mot jødedommen og sa:
«Det er ekkelt hvordan jøder tar alt med storm.
Skulle det ikke være vårt ansvar å forutse det berettigede
antisemittisk indignasjon og kalle folket vårt tilbake til fornuften."