Ascensiunea lui ADOLF HITLER
Un om care s-a supărat de această degenerare a Germaniei,
posibil mai mult decât oricine altcineva din lume
ce Adolf Hitler.
Născut la 20 aprilie 1889, într-o familie din clasa muncitoare,
a fost crescut învățând totul în viață pe calea grea.
Hitler a trăit ca un vagabond fără adăpost
cea mai mare parte a vieții sale în orașul Viena,
după ce a fost respins de colegiul de artă.
Deși se pare că nu era suficient de bun pentru a câștiga un post la academie,
a descoperit repede că mulți artiști evrei erau.
Unii dintre acești artiști evrei au migrat și la Berlin
producând pornografie și erotică pentru a trăi.
Hitler s-a oferit voluntar să lupte pentru Austria în 1914.
Până atunci, ambii părinți ai săi decedaseră.
Apoi a implorat autoritățile bavareze să-l lase să lupte pentru Germania.
A luptat cu mare vitejie, instinct și distincție
și a fost promovat la Lance Corporal.
A primit Crucea Militară, Crucea de Fier clasa a II-a,
Cruce de Fier clasa I, și 6 medalii pentru vitejie.
A fost rănit de două ori.
În octombrie 1916, a fost grav rănit
și a stat două luni într-un spital militar.
Ar fi putut să stea acasă,
dar în schimb a ales să se întoarcă în primele linii.
În octombrie 1918,
a fost orbit temporar de un atac britanic cu gaz otrăvitor.
Hitler a auzit despre capitularea Germaniei
în timp ce îşi recupera vederea la spital.
A fost confuz și revoltat după ce a auzit vestea
şi a crezut că jertfa şi suferinţa
a soldaţilor germani fusese degeaba.
Artistul din Viena a vrut răspunsuri
și nu avea să se odihnească până când dușmanii nu vor fi expuși
iar onoarea Germaniei a fost restaurată din nou.
Când Adolf Hitler s-a alăturat Partidului Muncitorilor (DAP) în 1919,
a devenit al șaptelea membru al grupării naționaliste.
Hitler a decis atunci că era momentul potrivit
pentru a prelua puterea guvernului local din München.
Veteranii de război patrioti i s-ar alătura la revolte
și se mișcă împotriva guvernului național de la Berlin.
Hitler a folosit apoi un miting în sala de bere din München pentru a lansa o lovitură de stat.
O mulțime entuziastă s-a dovedit să-l susțină.
Revolta locală sau Putsch a fost aprinsă de un discurs emoționant al lui Hitler,
dar a fost intervenit de trupele comuniste
care a deschis focul asupra naționaliștilor, ucigând 16 dintre ei.
Hitler și ceilalți au fost arestați și judecați pentru trădare.
La procesul său, Hitler și-a folosit ocazia
să-și răspândească ideile politice și filozofice,
care se pare că erau atât de inspirate
(?) acea ??? chiar l-a publicat în unele ziare.
Judecătorul a fost incredibil de impresionat
și a emis o sentință blândă pentru Hitler și rebelii naționaliști.
Lovitura de stat de la München a eșuat, dar legenda marelui vorbitor a crescut
și cu fiecare zi care a trecut, el a fascinat și a atras noi adepți.
A generat rapid o bază mare de sprijin.
În timpul închisorii sale din 1924,
el a scris biblia național-socialismului:
„Mein Kampf”, Lupta mea.
Asociatul său apropiat, Rudolph Hess, închis împreună cu Hitler
a scris dictatul pentru cartea care a fost publicată în 1925.
„Mein Kampf” a fost parțial manifest politic și parțial autobiografie
care conțin discuții de istorie, filozofie și economie.
În carte, Hitler a explicat conspirația globală pentru guvernarea mondială
și că era condusă de bancheri evrei internaționali.
De asemenea, a scris despre pierderea Germaniei din Primul Război Mondial,
Revoluția evreo-bolșevică, Tratatul de la Versailles,
și hiperinflația rezultată care a devastat Germania.
El ia acuzat pe evreii marxisti de elita din Germania
de control al ziarelor și al băncilor,
fomentând războaie și corupând arta, cultura și moralitatea Europei.
„Mein Kampf” a crescut rapid în popularitate, ceea ce a făcut din Hitler un om bogat.
Hitler nu a fost singurul om care a avertizat cu privire la evreia internațională.
În 1922, Henry Ford, industriașul american,
fondatorul Ford Motor Company,
a publicat un set de broșuri în patru volume numit „Evreul internațional”,
unde a expus planurile și operațiunile unei elite globaliste evreiești organizate.
Cercetările lui Ford au relevat influența ascunsă asupra politicii americane,
Fed, presa, criminalitate și divertisment.
Naționaliștii germani aveau mai târziu
studiază și distribuie copii traduse ale lucrării lui Ford.
Adolf Hitler însuși avea o copie în biroul său, împreună cu o fotografie a lui Ford.
Ford însuși s-a referit la problema creșterii influenței
a supremacismului evreiesc ca „cea mai importantă problemă a lumii”.
În 1931, Hitler a spus că îl privea pe Ford ca pe o inspirație.
Pentru a îndepărta oamenii de ambii naționaliști de dreapta
și partidele socialiste de stânga,
Hitler a adăugat doar naționalist și socialist la numele partidului,
devenind NSDAP (Partidul Național Socialist al Muncitorilor Germani),
luând socialismul fără internaționalism,
și naționalism fără capitalism.
le-a spus Hitler oamenilor
că posesiunea cea mai de preț a Germaniei era propriul lor popor
și că toți trebuiau să se unească pentru a-și salva propria națiune.
Cea mai evidentă diferență dintre național-socialism și comunism
a fost acel național-socialism
a susținut conceptul de proprietate privată și o economie de piață,
în timp ce comunismul a abolit toată proprietatea privată,
iar guvernul controla economia prin planificare centrală.
În comunism, toate proprietățile private au fost confiscate de stat.
În cadrul național-socialismului,
drepturile private ale cetăţenilor au fost respectate şi protejate.
În timp ce în comunism nu existau drepturi private.
Național-socialismul a fost, în scurt timp, o mișcare radicală
în apărarea civilizației occidentale,
în timp ce comunismul a fost o mișcare revoluționară dedicată distrugerii sale.
Hitler a mai clarificat, în 1938, că socialismul în socialismul național
nu a egalat socialismul internațional marxist. El a spus:
„Socialist” îl definesc din cuvântul „social”,
sens în principalul „echitate socială”.
Un socialist este cel care servește binelui comun
fără a renunţa la individualitatea sau personalitatea sa
sau produsul eficienței sale personale.
Termenul nostru adoptat de „socialist” nu are nimic de-a face cu socialismul marxist.
Marxismul este anti-proprietate, adevăratul socialism nu este.
Marxismul nu pune nicio valoare individului,
sau efort individual, sau eficiență.
Adevăratul socialism apreciază individul
și îl încurajează în eficiența individuală,
reţinând în acelaşi timp că interesele sale ca individ
trebuie să fie în consonanță cu cele ale comunității.
Toate marile invenții, descoperiri, realizări
au fost mai întâi un produs al unui creier individual.
Împotriva mea este acuzat că sunt împotriva proprietății
și că sunt ateu. Ambele acuzații sunt false.
Apropo de umor,
Mâine îl voi auzi pe Hitler. Ai vrea sa vii?
Hitler, antisemitul?
Antisemitul național-socialist.
Numiți-i „naziști” doar pentru a-i enerva.
Național-socialiștii nu s-au autointitulat „naziști”.
Termenul „nazist” împreună cu „nazism” este un epitet politic inventat în anii 1920.
de Konrad Heiden ca propagandă împotriva NSDAP și a național-socialismului.
Konrad Heiden a fost un jurnalist evreu
și membru al partidului concurent „Partidul Social Democrat”.
Termenul a fost o variantă a poreclei pentru membri
al Partidului Social Democrat, care la vremea aceea se numea „Sozi”,
abrevierea lui Socialista.
„Nazist” a fost un joc de cuvinte politic bazat pe cuvântul argo austro-bavarian pentru
nebun sau bumpkin de la țară,
și derivat din denumirea destul de comună „Ignatz”.
Ar fi ca și cum ai spune „Natzi”,
deci nu existau naziști, erau național-socialiști.
Hitler a proiectat și steagul NSDAP.
Svastica este un simbol străvechi care înseamnă a fi bun, noroc,
și a reprezentat lumina, conștiința și bunăstarea.
Poporul german era serios amărât și deprimat
de starea de lucruri din Republica Weimar
și au căutat o explicație și o soluție pentru situația lor.
Național-socialismul era singura lor speranță pentru un salvator.
Cu decadență și tot subminarea
a valorilor familiale atât de înrădăcinate în Germania,
țara devenise un loc nesigur și impropriu pentru orice familie germană.
Prin intermediul unor alegeri democratice,
Hitler a preluat conducerea Germaniei la 30 ianuarie 1933.
Hitler este adesea numit dictator,
dar, de fapt, el este singurul lider de război
asta ar putea dovedi că a fost ales democratic. Hitler a spus:
„Dă-mi voie patru ani și îți jur,
pe cât de adevărat mi-am asumat acum îndatoririle, voi pleca.
Nu pentru vreo recompensă sau beneficiu am preluat funcția,
dar numai de dragul tău.
A fost cea mai mare decizie din toată viața mea.”
RENASTEREA GERMANIEI
Hitler a ajuns la o adevărată putere de autoritate în martie 1933.
A preluat un stat afectat de sărăcie, bolnav și falimentat fără speranță,
cu peste 6 milioane de nemţi şomeri.
Toate rezervele de aur germane au fost furate de învingătorii Primului Război Mondial
ca plăți de reparații zdrobitoare.
Când Hitler a dat afară cabala bancară internațională distructivă,
a devenit singurul lider din istorie care a arestat un Rothschild.
Ulterior, el a restricționat proprietatea evreiască asupra radioului și a ziarelor.
Școala din Frankfurt a fost închisă, iar membrii ei au fugit în Statele Unite
și a migrat la marile universități evreiești.
Hitler nu a vrut să cadă înapoi în sclavia intereselor
a bancherilor internaţionali evrei.
Prin urmare, a interzis imediat sistemul bazat pe datorii, adică „cămătă”,
prin pedeapsa cu moartea și a creat un nou Deutsche Mark
care a fost susținut doar de muncă fizică și intelectuală germană productivă.
După ce am șters bancherii paraziți din ecuație,
miracolul economic german a decolat aproape imediat.
În loc să împrumute de la bănci cu dobândă,
guvernul a creat în schimb un nou sistem monetar pentru germani numit
„Nota Trezoreriei Muncii”.
Milioane de germani au fost puși la muncă
iar muncitorii erau plătiţi cu certificatele de Trezorerie.
Banii eliberați de guvern nu erau susținuți cu aur,
dar era susținut de ceva de valoare reală.
A fost primit în esență pentru muncă
și materialele livrate guvernului.
Hitler a spus:
„Pentru fiecare marcă care a fost emisă,
am cerut echivalentul mărcilor în valoare de muncă efectuată sau de bunuri produse”.
Lucrătorii au cheltuit apoi certificatele pe alte bunuri și servicii,
creând mai multe locuri de muncă pentru mai mulți oameni.
Hitler a reușit să pună capăt plăților reparațiilor din Tratatul de la Versailles.
El a reconstruit Germania în ceva mai bun ca niciodată
iar neamul s-a ridicat repede din cenuşă şi şi-a vindecat rănile adânci.
Problema șomajului a fost rezolvată și țara s-a întors pe picioare.
Avea o monedă solidă, stabilă, fără datorii și fără inflație.
Şomajul a scăzut de la 50% la mai puţin de 2% în câţiva ani scurti.
După 5 ani, Hitler a dat de muncă a 6 milioane de germani
și s-a ajuns la ocuparea deplină a forței de muncă.
Criminalitatea era aproape inexistentă, șomajul era de domeniul trecutului
și nu erau fără adăpost și nici cerșetori.
În „Miliarde pentru bancheri, datorii pentru oameni”, 1984,
Sheldon Emery a declarat:
„Germania a emis bani fără datorii și fără dobândă din 1935 și mai departe,
explicând ascensiunea sa uimitoare din depresie
la o putere mondială în 5 ani.
Germania și-a finanțat întregul guvern și reparațiile de război din 1935 până în 1945
fără aur și fără datorii,
și a luat toată lumea capitalistă și comunistă
pentru a distruge puterea germană asupra Europei
și să aducă Europa înapoi sub călcâiul bancherilor.
O astfel de istorie a banilor nici nu apare
în manualele școlilor publice (guvernamentale) de astăzi.
Principala prioritate pentru Hitler
aducea înapoi mândria și credința în poporul german.
Într-un act simbolic de renaștere națională și spirituală,
studenții au organizat o singură ardere de cărți
a literaturii marxiste degenerate
și cărți de la Institutul de Cercetare a Sexului din Berlin pe 10 mai 1933.
Mulți dintre liderii național-socialiști au fost artiști
care s-a uitat la ceea ce trebuia îmbunătățit în lume.
Drept urmare, artă și divertisment
reflecta acum din nou adevăratele valori ale poporului german
și s-a pus un accent remarcabil pe cultură.
Ca un pictor talentat,
Hitler era bine conștient de influența marxistă evreiască
în spatele degradării artei și culturii germane.
Astfel, el a inventat ziua artei germane:
„Ziua artei germane”, care a fost o paradă organizată la München
manifestând o apreciere pentru artă și cultură.
(?) Teatre ???, industria cinematografică germană a produs despre
100 de lungmetraje pe an între 1933 și 1945.
Unele dintre cele mai bune înregistrări clasice încă existente
au fost făcute în Germania lui Hitler.
Actori din toată Europa, în primul rând din Franța, Suedia și Italia
au fost vedete în filmele germane.
Hitler și-a transformat țara dintr-un pământ ruinat din punct de vedere economic
în pragul prăbușirii, războiului civil și colapsului total
în cea mai avansată și mai prosperă țară din lume.
Toată lumea era într-o situație economică foarte proastă, era șomaj,
a fost foamete și inflație, apoi a venit Hitler și s-a oferit
că va face din nou Germania ca națiune mare
și ne-ar da înapoi încrederea în sine pierdută.
Și eu însumi am fost educat că țara mea natală era ceva
Trebuie să slujesc și mi-am iubit patria,
și eram foarte mândru de țara mea, de fapt.
Am fost infectat de fapt de cântatul și plânsul și strigătele pentru a-l saluta
și am simțit că este ceva foarte emoționant.
Și după ce a venit la putere, a început imediat
să pună în practică ceea ce a promis și a dat locuințe muncitorilor,
și angajarea șomerilor,
și era mâncare și totul era din nou în ordine.
A fost o renaștere culturală și economică fără paralel
în toată istoria omenirii
care a inspirat restul lumii să facă la fel.
Programul radical al lui Hitler a restabilit independența economică germană,
asigura securitatea rasială pentru oameni
și a deturnat bogăția națiunii de la cartelurile bancare către oamenii obișnuiți.
Între timp, restul lumii încă conducea sub cabala Rothschild,
era încă în recesiune.
Hitler a relaxat, de asemenea, legile stricte privind controlul armelor din guvernul anterior,
permiţând poporului să se apere din nou.
Se fac în mod constant afirmații false că Hitler ar putea prelua puterea
pentru că a dezarmat poporul german, dar asta e o prostie.
Era guvernul de la Weimar
care deja dezarmase poporul german înainte.
Cluburi de arme s-au deschis acum în tot Reich-ul.
Un bărbat care a trăit în Germania lui Hitler a fost Hans Schmidt. El a spus:
„A fi băiat sau fată la acea vreme era minunat.
În tinerețea lui Hitler, diferențele dintre confesiunile creștine
sau diferitele state germane nu au luat în calcul.
Cu toții am simțit cu adevărat că suntem membri ai unui singur corp de oameni.
O singură națiune.
Au fost deschise cămine pentru tineret în tot Reich-ul,
ne-a permis să mergem dintr-un oraș frumos în altul, văzând patria noastră.
S-au făcut toate eforturile pentru a ne întări mintea și corpul.
Contrar a ceea ce se spune astăzi,
am fost încurajați să devenim liberi în spirit
și să nu cedeze presiunii colegilor sau autorității.
1 mai 1933 a fost făcută sărbătoare pentru muncitori.
Hitler a implementat programul „Forța prin bucurie”,
care era un program social generos care permitea omului de rând
să aibă activități de agrement la prețuri accesibile, cum ar fi concerte, piese de teatru,
biblioteci, excursii de o zi și croaziere în alte țări.
Pentru prima dată în lume, milioane de muncitori și copiii lor
putea accesa o vacanță în străinătate aproape gratuit.
Primele croaziere de vacanță au fost construite pentru muncitorii germani.
Destinațiile preferate au fost insula portugheză Madeira,
precum și insulele spaniole și orașele-port.
Programul național-socialist este un manual de redresare națională.
Lecția ei poate fi aplicată oricărei națiuni astăzi.
(?) Pe baza programului, Germania în mai puțin de 36 de luni
s-a bucurat de ocuparea completă a forței de muncă și de cel mai înalt nivel de trai din lume.
Calea lui Hitler a fost numită „oamenii economici”.
Pentru a atenua cea mai mare nevoie a poporului german,
„Winter System Work” a fost de asemenea creată imediat.
„Nimeni nu va muri de foame sau îngheța”, suna motto-ul.
Acest lucru trebuie să se întâmple la începutul fiecărei ierni.
Această mare lucrare de bunăstare este mai mult decât caritate,
pentru că nu îi întrebăm pur și simplu pe cei bogați
„te rog să dai ceva săracilor”.
Mai degrabă spunem „oameni germani, ajută-te pe tine însuți” – toată lumea trebuie să ajute.
Bogat sau sărac, toată lumea trebuie să creadă că întotdeauna există cineva
într-o situație mult mai rea și trebuie să-i ajut ca tovarăș național.
Donații au fost trimise celor mai săraci din orașele și regiunile muntoase ale Germaniei.
A fost o acțiune socială de prim rang, care a avut mare succes.
Oamenii săraci din aceste regiuni au creat apoi obiecte mici
cum ar fi sculpturi în lemn, sticlărie etc.
ca semn pentru donatiile primite.
Acest lucru le-a câștigat muncă și pâine și acțiuni pentru întreaga națiune
iar poporul german să stea unit.
Pentru a oferi muncă și pâine milioanelor de șomeri,
a început construcția Autostrăzii.
Folosind doar material german, a fost realizat noul sistem rutier
încât nu a distrus nici peisajul german
sau habitate sălbatice, nici păduri.
Prețul per automobil a fost între 1.350 și 1.600 de mărci Reich,
dar Hitler credea că prețurile erau prea mari pentru familia comună.
Astfel Hitler împreună cu Ferdinand Porsche
a visat și proiectat „Mașina poporului”,
„Volkswagen”.
Aceasta ar fi cea mai construită și mai economică mașină din lume.
La acea vreme, costa 995 Reichsmarks,
care ar putea fi plătite în plăți minore.
Volkswagen a fost un cuvânt pe care Hitler însuși l-a ales personal.
Germania era o națiune creștină din care aparțin peste 46 de milioane
către Biserica Evanghelică Protestantă Germană
și 30 de milioane pentru credința romano-catolică.
Aproximativ 2.500 de biserici noi au fost construite în Germania.
Hitler însuși credea creștinismul pozitiv
iar el vizita regulat biserica.
Cum era el ca bărbat?
Secretarele l-au găsit cel puțin un foarte prietenos,
șef fermecător, politicos și răbdător.
Avea chiar și simțul umorului și nu am experimentat niciodată
orice cuvinte tare sau ceva neprietenos.
Și pentru mine, fiindcă eram cel mai tânăr,
avea de fapt un comportament mai mult sau mai puțin patern.
De fapt... mi-a plăcut de el și m-am simțit bine în compania lui,
și mi-a plăcut să vorbesc cu el și să-i ascult monologuri mai mult sau mai puțin.
Într-adevăr, mă observa.
Și acesta a fost unul dintre cele mai curioase momente din viața mea.
Am avut senzația că el căuta cumva...
privirea care la început s-a aplecat complet asupra mea
deodată a trecut drept prin mine și într-o distanță necunoscută.
Era atât de ciudat.
Și privirea lungă pe care mi-o dăduse
m-a convins complet
că era un om cu intenţii onorabile.
Pot să spun doar că mă bucur
că am văzut cea mai frumoasă latură a lui Hitler.
Cu siguranță trebuie să fi existat părți întunecate,
dar i-am văzut partea minunată,
și nimeni nu-mi poate lua asta.
O mulțime de oameni, desigur, au văzut documentare History Channel
și piese sperietoare în mass-media
care oferă o viziune distorsionată asupra a ceea ce este de fapt național-socialismul.
În primul rând, național-socialismul este o ideologie despre viață.
Este vorba despre cultivarea vieții, de a construi familii puternice,
de a construi familii care sunt capabile să crească copii buni.
Copii care sunt morali. Copii care sunt sănătoși.
Și copii care sunt pe calea virtuții
pentru a putea construi un viitor mai bun și mai luminos pentru națiune.
Este vorba de cooperare.
Mai exact, cooperarea de clasă, cooperarea de gen
și cooperarea între toți membrii societății.
Național-socialismul vede națiunea ca pe un corp
iar un corp ia toate părțile diferite.
Ficatul nu este mai important decât creierul
sau inima sau brațul sau piciorul.
Totul funcționează în tandem unul cu celălalt pentru a putea fi viață.
Noi, ca național-socialiști, sprijinim fiecare membru al comunității noastre
ca făcând parte dintr-o familie extinsă.
Clasa muncitoare are o responsabilitate și o datorie, să poată munci din greu.
Dar au și dreptul la justiție economică,
ca vocile lor să fie auzite în societate,
iar șefii au dreptul să poată face profituri
în cadrul corporațiilor și companiilor lor,
dar trebuie, de asemenea, să se asigure că pun interesul cel mai bun
a muncitorului, a familiilor și a națiunii în primul rând.
Credem în preluarea de la dreapta naționalism fără capitalism,
iar din stânga socialism dar nu internaţionalism.
La sfârșitul zilei, național-socialismul și teoria sa economică
este despre a pune națiunea pe primul loc, pentru că națiunea este familia ta.
Național-socialismul înseamnă și respingerea capitalismului și comunismului.
Capitalismul și comunismul sunt două ideologii
care iau ființa umană și fac din el un roți dințat într-o mașină mai mare.
Comunismul duce un război al săracilor împotriva celor bogați,
iar capitalismul este un război al bogaților împotriva săracilor.
Ambele sunt ideologii evreiești,
și ideologii care otrăvesc comunitatea națională.
Ei sfâșie clasa muncitoare, sfâșie familii,
și transformă națiunea într-o singură vânzare uriașă de foc,
pentru a putea spune că cine are cei mai mulți bani sau cea mai mare putere
(?) este capabil să jefuiască inteligent.
Național-socialismul spune că comunitatea națională trebuie să lucreze împreună.
Că trebuie să ne asigurăm că toată lumea are drepturi și îndatoriri
și responsabilități unul față de celălalt,
iar aceasta, la rândul său, creează o societate mai sănătoasă.
Național-socialismul crede în cultivarea virtuții.
Respingem degenerarea pe care o vedem în Occidentul modern,
pornografia pe care o vedem pe ecranele de televiziune,
individualismul radical din societatea noastră,
și, în schimb, să spunem că vrem să putem cultiva
și să activăm în interiorul nostru frumusețea naturală.
Vrem să putem construi o artă frumoasă.
Vrem să putem construi orașe frumoase și comunități frumoase.
Este vorba despre cultivarea a ceea ce este bun
și totul despre capitalism și comunism și structura puterii evreiești
este despre distrugerea a ceea ce este bun.
Vedem asta în Occidentul modern, fie că este vorba despre importul de popoare străine,
ideologii străine, feminism radical, avort
și o cultură care susține moartea în loc de viață.
Aceasta este o ideologie a morții.
Un cult al morții care distruge popoarele occidentale din lumea occidentală.
Noi, ca național-socialiști, susținem o ideologie a vieții,
al renașterii și al refacerii noastre și a națiunilor noastre.
Suntem o ideologie care crede în pace în întreaga lume.
Generalul Leon Degrelle a spus că național-socialismul și rasismul
este despre a-ți ridica propriul popor,
și vrem același lucru pentru fiecare grup de oameni.
Ne dorim fiecare etnie și comunitate etnică din întreaga lume
să poată fi mai puternici, să-și poată trasa propriul destin,
și să poată lucra împreună împotriva evreului internațional,
a lucra împotriva capitaliştilor internaţionali,
și să lucreze împotriva unui sistem care sparge națiunile și familiile.
În cele din urmă, național-socialismul este o ideologie care nu este o ideologie.
Urmează legea naturală.
Acestea sunt principii care sunt în noi toți.
Noi, ca național-socialiști, fie că suntem creștini sau păgâni,
sau pur și simplu agnosticii, să înțeleagă că există o putere mai mare
și există principii mai mari care ne conduc în această lume.
Ca familie extinsă și comunitate națională,
nu suntem în război unii cu alții din cauza diferențelor de religie,
diferențe de subcultură sau diferențe de clasă.
Înțelegem că lucrul împreună ca o echipă
este ceea ce va face națiunea noastră puternică.
Național-socialismul își construiește un viitor mai bun și mai luminos.
Deci s-ar putea să primești multe minciuni în mass-media,
dar adevărul este... este că noi suntem singura ideologie
care poate învinge evreul internațional și capitaliștii internaționali.
Nu doar în națiunea noastră, ci în toate națiunile.
Pentru a crea un Pământ în care avem grijă de mediul înconjurător,
avem grijă de animale, avem grijă de apa pe care o bem
și aerul pe care îl respirăm și avem grijă de sângele nostru și de cultura noastră.
Național-socialismul te face administrator.
Ai responsabilități și îndatoriri.
Nu este o ideologie pentru cei slabi,
este o ideologie pentru cei care își iubesc credința,
familia lor și oamenii lor.
Termenul de democrație înseamnă ceva
nu însemna acum 100 de ani sau chiar 50 de ani.
De fapt, național-socialiștii se străduiesc să reînvie
și a restabili termenul de democrație la sensul său original și potrivit.
S-a întemeiat forma național-socialistă de democrație
pe principiul comunității oamenilor.
Sistemul electoral național-socialist
nu s-a bazat pe sistemul parlamentar,
dar a fost totuși democratică.
Sistemul național de guvernare se baza în mare parte pe referendumuri
în care problemele cu adevărat importante ale zilei
au fost dezbătute și votate de poporul german.
Astfel, forma național-socialistă de democrație era mai pură
și mai reprezentativ decât cel de astăzi.
Hitler era conștient de faptul că feminismul era un truc marxist inteligent evreiesc.
Un truc pentru a corupe oamenii
și distruge blocurile fondatoare ale civilizației occidentale,
adică heterosexualitatea și unitatea familială. Hitler a spus:
„Expresia „emanciparea femeilor” este doar o invenție a intelectului evreiesc
iar continutul ei este timbrat cu acelasi spirit. În perioadele cu adevărat bune
a vieții germane, femeia germană nu a avut niciodată nevoie să se emancipeze.”
El a continuat: „Așa-zisa acordare a drepturilor egale femeilor,
pe care marxismul o cere, în realitate nu are drepturi egale,
dar constituie o depravare a drepturilor, deoarece atrage femeile într-o zonă
pe care ea va fi neapărat inferioară. Femeia are propriul câmp de luptă.
Pentru fiecare copil pe care îl aduce pe lume,
ea își duce lupta pentru națiune”.
Fiecare copil din Germania lui Hitler
a fost considerată o binecuvântare sacră de sus
și un motiv de sărbătoare.
Maternitatea a fost din nou un act prețuit și nobil.
Crucea de onoare a mamei germane
a fost acordat mamelor care au avut mulți copii.
Și trebuie să înțelegi de la mine:
Dacă am o femeie avocat în fața mea zilele astea,
și nu contează cât de mult a realizat ea,
iar lângă ea este o mamă a 5, 6, 7 copii,
și sunt sănătoși și bine educați de ea,
atunci vreau sa spun:
Din punct de vedere etern al valorii eterne a poporului nostru
femeia – care este capabilă să aibă copii, are copii și i-a crescut
și astfel le-a dat oamenilor noștri capacitatea de a trăi în viitor -
a realizat mai mult.
Ea a făcut mai mult.
Ea ne ajută să evităm moartea poporului nostru.
În 1933, Hitler a adoptat o lege care permitea cuplurilor căsătorite
pentru a obține împrumuturi fără dobândă, minim 1000 de mărci Reich,
egal cu 9 luni de salariu, pentru a înființa locuințe și a întemeia familii.
Pentru fiecare naștere, cuplului i se permitea să păstreze 250 de mărci
și nu trebuia să-l restituie. Cupluri proaspăt căsătorite cu copii
a primit aceste împrumuturi generoase, rambursabile în 10 ani,
ca să poată cumpăra o casă sau un apartament.
Nașterea primului copil ar anula un sfert din împrumut.
Patru copii ar anula toată datoria.
Pe o perioadă de 10 ani, o familie cu patru copii
ar câștiga mai mult decât suma împrumutului.
În ochii național-socialiștilor,
femeile erau privite ca conservatorii tribului,
gardienii generațiilor viitoare.
Peste tot în Germania,
pentru muncitori s-au construit case si apartamente.
Au fost înființate sate de case mici unifamiliale.
Plățile lunare au fost stabilite atât de mici încât
practic fiecare își putea permite propria casă.
Toate casele au fost construite în mod natural
conform celor mai înalte standarde de sănătate publică.
Înainte de sfârșitul anului 1933, Hitler a reușit să construiască 200.000 de clădiri
în conformitate cu programul său de construcție.
În patru ani, aproape 1,5 milioane au fost construite pentru poporul german.
Chiria lunară pentru un muncitor
era doar aproximativ 1/8 din câștigurile sale lunare.
Situația economică a fermierilor s-a îmbunătățit, de asemenea, drastic.
Numai în 1933 au fost construite 17.611 case pentru fermieri.
În trei ani, au fost construite 91.000 de astfel de case.
Național-socialiștii au fost primii care au campanie activ împotriva fumatului
și a finanțat personal Institutul pentru lupta împotriva tutunului.
Germania a devenit prima din lume care a interzis fumatul în transportul public.
În 1937, guvernul său a promulgat prima lege
care interzicea vânzarea de alcool minorilor
și a aplicat pedepse severe pentru conducerea în stare de ebrietate.
El a introdus și primul test de sânge
pentru șoferii de autovehicule bănuiți că ar fi condus în stare de ebrietate.
Adolf Hitler a fost prima persoană care a creat o lege
împotriva maltratării animalelor, recunoscând că este rău.
A fost adoptată o lege care impune interzicerea totală a experimentelor pe animale.
Național-socialiștii au declarat încetarea torturii insuportabile
și suferința în experimentele pe animale.
G�ring a anunțat într-o emisiune radio:
„O interzicere absolută și permanentă a vivisecției nu este doar o lege necesară
să protejeze animalele și să arate simpatie față de durerea lor,
dar este și o lege pentru omenire însăși”.
Ritualul inuman de sacrificare a animalelor ca cușer și halal a fost complet interzis.
A fost adoptată Legea privind protecția animalelor din Reich.
Germania a găzduit chiar și o conferință internațională
privind protecția animalelor la Berlin.
Educația privind legile privind protecția animalelor a fost introdusă la nivel primar,
nivelurile secundare și universitare.
Protecția animalelor a fost acceptată ca materie de predat
în școlile publice și universitățile din Germania.
Cu toate aceste realizări fantastice,
Încrederea în sine a germanilor, mândria națională și fericirea au crescut vertiginos.
Germania era acum liberă și independentă
fără a mai fi îndatorat cu bancherii.
Hitler a devenit o legendă vie pentru poporul său
întrucât politicile sale au pus Germania înapoi pe picioare
și chiar a fost numit Omul Anului în 1938.
Fostul premier David Lloyd George a spus:
„Nu este Germania deceniului care a urmat războiului rupt și abătut
și s-a închinat cu un sentiment de aprehensiune și neputință.
Acum este plin de speranță și încredere.
Un om a realizat acest miracol.
Bătrânii au încredere în el.
Tinerii îl idolatrizează.
Nu este admirația potrivit unui lider popular,
este închinarea unui erou național
care și-au salvat țara de la despotism și degradare totală.
Nu am întâlnit niciodată un popor mai fericit.”
Deci ceea ce știm despre Adolf Hitler este ca ceea ce știm despre istorie.
Învingătorii, desigur, scriu istorie, nu-i așa?
Ei scriu istoria și ne spun o narațiune
și ar trebui să înghițim prostiile alea de parcă ar fi adevărate.
Crima majoră a lui Adolf Hitler a fost că a ieșit, a scos Germania
a unei datorii bancare care îneca poporul german.
Înecând poporul german într-o cloacă de decădere morală,
înecându-se în datorii.
Și a avut curajul să spună la dracu bancherilor
și au început să-și imprime proprii bani, iar Germania a trecut dintr-o sărăcie,
tara post-razboi mondial care se ineca...
Nemții mor de foame, fără locuri de muncă, nimic!
Și i-a scos din acea datorie,
și a adus literalmente acea națiune înapoi la o putere
în decurs de câțiva ani doar folosind propria lor masă monetară.
Aceasta este adevărata crimă pe care a comis-o Adolf Hitler.
Acum, aș putea să stau aici și să vorbesc în propoziții cu adevărat interesante
puțin mai mult despre tot ce am fost învățați
(?) despre al Doilea Război Mondial și Holocaust, dar să fie suficient să spun
că se potrivește cu aproape tot ceea ce ni s-a spus
despre istorie in general... prostii!
Rahat!
Iar John F. Kennedy a avut curaj, mingi și integritate
a ocoli Banca Rezervei Federale, a ocoli acest sistem financiar
și a murit în șase luni și nu e nici o coincidență acolo.
Cu siguranta nu!
Trebuie să facem un singur lucru pentru a schimba totul.
Un lucru..
Să ne confruntăm cu sistemul financiar.
Lasă-ne să ne imprimăm banii.
(?) Vedeți fețele germanilor care ies din mulțime pentru a-l întâlni pe Adolf Hitler.
Zâmbete autentice pe fețele lor.
Este ceva ce nu poți acționa, nu poți ascunde.
Este acolo pentru ca toți să-l vadă, pentru că nu se poate nega
(?) Aceasta este o dragoste incredibilă pentru acest tip.
(?) Cine nu ar iubi un tip care ??? sărăcie
și să te pună într-un loc în care familia ta este în siguranță.
Știi, ai pâine pe masă
iar salariul tău este solid și totul este bine.
(?) Ai vrea ??? acest băiat.
Nu, acestea nu sunt acțiuni ale unui om rău.
Acesta este un om care își iubește țara și iubește oamenii din țara lui.
Cu toate acestea, renașterea Germaniei și a poporului său a fost un ghimpe în ochi
pentru bancherii internaţionali, pentru că nu mai puteau
mai controlează Germania sau poporul ei.
Comuniștii pierduseră oficial controlul asupra Germaniei.
Rezultatul ar fi o agitație extremă în mass-media împotriva lui Hitler și a Germaniei.
Acum s-au lansat campanii de propagandă împotriva lui în Occident
de presa deținută de evrei. Propaganda avea să se dezvolte în curând
într-una dintre cele mai sângeroase bătălii din istoria omenirii.
În 1936, Winston Churchill a început să devină gelos...
„Germania devine prea puternică. Trebuie să o zdrobim...
Trebuie să înțelegeți că acest război nu este împotriva lui Hitler sau a național-socialismului,
ci împotriva puterii poporului german, care urmează să fie zdrobită
odată pentru totdeauna, indiferent dacă
este în mâinile lui Hitler sau a unui preot iezuit”.
- Winston Churchill