KONAČNO REŠENJE EVROPSKOG PROBLEMA
U našim školskim knjigama nas uče da su
zli Nemci hteli da genociduju sve Jevreje.
Ironično je što nisu postojali pisani nemački planovi za istrebljenje Jevreja,
ali je s druge strane postojalo mnogo jevrejskih planova za istrebljenje Nemaca.
Jevrejski suprematisti su otvoreno pozivali na genocid nad Nemcima.
To je uglavnom bio razlog zbog kog su nacional socijalisti
smatrali svojom misijom da spasu nemački narod.
Ali šta je motivacija za demografski genocid
evropskog naroda kojeg danas svi možemo da vidimo oko sebe?
Zašto je nephodo za određenu grupu ljudi da unište
rasni i kulturni sastav čitavog kontinenta i rase ljudi?
Odgovor na ovo se može naći u sledećim uznemirujućim planovima.
Baruch Levi je u odgovoru Karlu Marksu u „La Revue de Paris“, rekao:
„Jevrejski narod u celini će postati svoj sopstveni Prorok.
Steći će svetsku dominaciju raspadom drugih rasa,
ukidanjem granica, uništenjem monarhije,
i uspostavljanjem svetske republike
u kojoj će Jevreji svuda uživati privilegiju građanstva.
U ovom novom svetskom poretku, deca Izraela
će obezbediti sve lidere bez nailaženja na opoziciju.
Vlade različitih naroda koje čine svetsku republiku
će bez poteškoća pasti u ruke Jevreja.
Tada će jevrejskim vladarima biti moguće da ukinu privatnu svojinu,
i da se svuda eksploatišu resursi države.
Tako će obećanje Talmuda biti ispunjeno,
u kome je rečeno da će, kada dođe prorokovo vreme,
Jevreji imati imovinu celog sveta u svojim rukama.
Jevrejski pisac Israel Zangwill je bio fabijanski socijalista,
i zastupnik Svetske vlade.
Mnogo je podržavao boljševičku revoluciju i imao je bliske veze
sa jevrejskim bankarskim porodicama, kao što su Rotšildi i Šifovi.
Još i u 1908-oj, Zangvil je skovao termin "melting pot"
kada je napisao čuvenu dramu koja je premijerno izvedena u Vašingtonu
u srcu američke političke kulture.
Dobro poznati izraz 'melting pot'
znači mešanje različitih rasa i kultura u jednu monolitnu grupu,
formirajući novi svet i novog čoveka.
Predstava je opisala Ameriku u kojoj su sve rase i kulture
izmiješane u nove ljude, ali, naravno,
Zangwill je bio vatreni cionista i nije odobravao Jevrejske mešovite brakove.
Što su svi više izmešani,
toliko će biti manje organizovani i etnocentrični i antisemitski nastrojeni.
Na taj način niko ne bi primetio etnocentrične Jevreje.
Mešanje svih ljudi u džinovsku mešavinu u svim belim zemljama
je bila ideja podmetnuta ovom predstavom koja se dopala mnogim uticajnim ličnostima.
Kada je The Melting Pot otvoren na Brodveju,
globalistička štampa ga je dobro ocijenjivala
i javno pohvaljena od Tedija Ruzvelta i Čerčila.
U stvarnosti, to je ono što je multikulturalizam namijenjen da bude:
mešanje neevropskog stanovništva sa Evropljanima u evropskim nacijama
sa namerom da izmešaju Evropljane iz postojanja.
To znači konačno rešenje za beli evropski narod.
Nakon što su osvojili hrišćansku Rusiju
i pretvorili je u superdržavu 'Sovjetski Savez',
započeli bi projekat da to isto urade sa Evropom.
Nacionalni suverenitet i homogenost evropskih naroda
bi morali biti eliminisani
prije nego što bi međunarodni komunizam mogao biti implementiran.
1922-ge Richard Nikolaus von Kudenhove Kalergi
je osnovao Panevropski pokret,
osnova onoga što sada nazivamo Evropskom unijom.
Njegove ideje su bile vodeći principi
iza osnivanja Evropske unije.
Vrlo malo ljudi zna da je Kalergi eksplicitno dizajnirao
genocid nad Evropljanima putem preplavljivanja Evrope migrantima.
Njegov cilj je bio da stvori Evropu bez etničkih Evropljana.
Baš kao jevrejska boljševička revolucija,
njegov pokret je takođe bio finansijski podržan
od strane cionističkih jevrejskih kapitalističkih bankara
poput Rotšilda, Baruha i Varburga.
Plan nije ništa nego suprematistička strategija sa ciljem
da brojčano nadmaši i iz postojanja istrebi pasivne,
etno-mazohističke, samoprezirne Evropljane niskog nataliteta.
Kalergijev cilj je bio da uništi različite kulture i genetsku jedinstvenost
i da ih zameni bez-korenim automatizovanim pojedincima.
Evropska imigracija bi bila prvi korak
u stvaranju buduće Svetske vlade.
Iz njegove knjige 'Praktischer Idealismus' - 'Praktični idealizam'
došao je koncept koji se sada obično naziva Coudenhove-Kalergijev plan.
Dve teze mogu rezimirati ovaj plan:
Evropljani se moraju mešati sa Arapima, Afrikancima i Azijatima
u zbrku koju Kalergi opisuje kao „EVROAZIJSKO-NEGROIDNU RASU“.
Jedini izuzetak ovome planetarnom biološkom rasnom eksperimentu su,
naravno, Jevreji, koje Kalergi smatra
„Intelektualno višom klasom Evrope“.
Uzeto iz njegove knjige 'Praktični idealizam', Kalergi kaže:
„Čovek će u budućnosti biti mešane rase. Današnje rase i klase
će postepeno nestati kao rezultat eliminacije prostora,
vremena i predrasuda.
Budućnost evroazijsko-negroidne rase podsećaće vas na stare Egipćane
i zameniće raznolikosti rasa i različitosti pojedinaca.
Umesto da uništi evropsko jevrejstvo u Evropi, protiv negove volje,
ovi plemeniti i obrazovani ljudi, i putem ovoga veštačkog procesa će se
izgurati u njihovu buduću ulogu vodeće nacije..."
„Boljševizam predstavlja odlučujući korak ka ovoj svrsi
gde mala grupa komunističkih duhovnih aristokrata upravlja državom.
General-štab obojice je regrutovan
iz rase duhovnih vođa Evrope, Jevreja“.
Ovi zločini koje je počinila Evropska unija nad evropskim narodima
direktno krše Konvenciju Ujedinjenih Nacija o genocidu iz 1948-e, član II.
Kalergi je predložio Betovenovu himnu kao nacionalnu himnu Evropske unije
i bio je veoma aktivan u dizajnu logotipa EU-a,
koji sadrži 12 zvezda koje simbolizuju 12 plemena Izraela.
Logo je završio Jevrej Pol MG Levi.
Zgrada parlamenta Evropske unije u Strazburu
je napravljena po uzoru na Babelovu kulu, hebrejski naziv za Vavilon.
Zgrada simbolizuje antihrišćanstvo, zavisnost od moći,
uništavanje globalne ljudske raznolikosti
i postepeno uvođenje tiranije.
U grčkom mitu, Evropa je bila prelepa feničanska princeza.
Evropa je zapala za oko Zevsu,
koji se odmah pretvorio u prilično mirnog i privlačnog belog bika,
okićen cvećem i laticama.
Zainteresovana Evropa se popela na bika,
samo kako bi bila odnešena preko mora.
Zevs ju je pod kostimom bika odveo sve do Krita,
gde je silovao Evropu.
Evropa je potom rodila kralja Minosa od Krita.
Ovo je sedište EU-a u Briselu.
Ovo je skulptura ispred Evropskog parlamenta u Strazburu,
bukvalno nazvana „Otmica Evrope“.
Grčki evro novčić.
Naslovnica časopisa Times-a.
Dakle, najočiglednije pitanje koje sada sebi treba da postavimo je sledeće:
„Zašto Evropska unija koristi silovanje Evrope
iz grčkog mita kao njen glavni simbol?"
Coudenhove-Kalergi je bio mešanac, i iako sam nije bio Jevrej,
bio je član jevrejske masonske lože B'nai B'rith
i znao je da govori hebrejski. Dve od njegove tri žene su bile Jevrejke.
Coudenhove-Kalergijev otac je bio blizak prijatelj Theodor Herzl-a,
osnivača cionizma. Godine 1897-e, u Švajcarskoj, Hercl je objasnio:
„Masonske lože se osnivaju širom sveta
da nam pomognu da ostvarimo našu nezavisnost.
Te svinje, nejevrejski masoni,
nikada neće razumeti konačne ciljeve masonerije“.
Shodno tome, sve Nemačke masonske lože su zatvorene
od strane Nacional Socijalista i masonstvo je zakonom zabranjeno.
Nemačka nacionalsocijalistička vlada je smatrala da je Panevropska unija
pod kontrolom masonerije,
koju su videli kao opasnost za Nemačku i budući opstanak Evrope.
Godine 1938-e knjiga pod nazivom 'Die Freimaurerei - Weltanschauung, Organisation und Politik' (Masonstvo - Pogled na svet, organizacija i politika)
je objavljena otkrivajući Coudenhove-Kalergijevo članstvo u masoneriji.
Masonske novine pod nazivom 'The Beacon' su izjavile:
„Program brata Coudenhove-Kalergija je masonsko delo najvišeg reda,
i mogućnost da na njemu zajedno radimo je uzvišen zadatak za svu braću masone“.
Masonstvo je krajnje ukorenjeno u Jevrejskoj Kabali.
Kabala je hebrejska reč za 'prisvojenu tradiciju'.
The Jewish Tribune of New York je 28. oktobra 1927. izjavio:
„Masonstvo je zasnovano na judaizmu.
Eliminiši učenja judaizma iz masonskog rituala, i šta preostaje?"
Poznati rabin Isaac Wise je zaključio:
„Masonerija je jevrejska ustanova, čija su istorija, rankovi,
zvanična zakazivanja, lozinke i objašnjenja
Jevrejska od početka do kraja“.
Vinston Čerčil je Kalergijev plan 1945. godine nazvao
„Sjedinjene Džave Evrope“.
Sami Čerčil je takođe bio mason i veliki pristalica
pokreta stvaranja ove odskočne daske
budućoj međunarodnoj komunističkoj vladi.
Nakon aneksije Austrije od strane Trećeg rajha 1938-e,
Kudenhove-Kalergi je pobegao u Čehoslovačku
a zatim ponovo 1940-e iz Francuske u SAD.
Kalergi je u svojoj autobiografiji napisao:
„Početkom 1924. godine primili smo poziv od barona Luisa de Rotšilda;
jedan od njegovih prijatelja, Maks Warburg iz Hamburga,
je pročitao moju knjigu i želeo da nas upozna.
Na moje veliko iznenađenje,
Warburg nam je spontano ponudio 60.000 zlatnih maraka
da pokret osigura za prve tri godine...
Maks Warburg, koji je bio jedan od najuglednijih i najmudrijih ljudi
sa kojima sam ikada došao u kontakt,
je imao princip iza finansiranja ovih pokreta.
Ceo život je ostao iskreno zainteresovan za Pan-Evropu.
Maks Varburg je organizovao svoje putovanje u Sjedinjene Države 1925. godine
da me upozna sa Paul Warburg-om i finansijerom Bernard Baruch-om“.
Dobro poznati James Paul Warburg je bio jevrejski član
globalističkog Saveta za spoljne poslove
i Ruzveltov finansijski savetnik.
James Warburg je dobio izvesnu pažnju u februaru 1950. kada je rekao:
„Imaćemo svetsku vladu, hteli to ili ne.
Pitanje je samo da li će svetska vlada
biti ostvarena osvajanjem ili pristankom“.
Džejmsov otac je bio bankar Paul Moritz Warburg,
član porodice Warburg i otac Sistema Federalnih Rezervi.
Jean Monnet je takođe bio jedan od glavnih arhitekata Evropske unije.
Rođen je u porodici jevrejskih trgovaca
i proveo je život podgrevan mržnjom prema Evropljanima.
U svom 'Monnet planu' objasnio je kako će slobodnu Evropu preokrenuti
u komunističku superdržavu:
„Evropske nacije treba da budu vođene ka superdržavi
a da njihov narod ne razume šta se dešava.
Ovo se može postići uzastopnim koracima,
svaki prerušen kao da ima ekonomsku svrhu,
ali koji će na kraju, i nepovratno, voditi do federacije.
Evropska unija je namerno uspostavljena
da se manjinskim organizacijama preda uticaj nad upravljanjem Evropom.
Harry Truman je pročitao članak o Kalergiju 1945-e godine.
Bio je toliko impresioniran da je usvojio Kalergijev plan
kao zvaničnu politiku SAD-a.
Posle 1965-e godine videle bi se prave demografske promene evropskih zemalja.
Brock Chisholm, bivši direktor Svetske zdravstvene organizacije, je rekao:
„Ono što ljudi na svim mestima moraju da urade jeste da ograniče natalitet
i promovišu mešovite brakove (između različitih rasa),
ovo ima za cilj stvaranje jedne rase u svetu
kojom će upravljati centralna vlast“.
Theodore Kaufman, američki Jevrej, rođen u Njujorku,
je napisao knjigu 'Germany Must Perish!'(Nemačka mora nestati!) krajem 1940-e godine.
Ovo je bilo jednu punu godinu pre nego što su SAD ušle u Drugi svetski rat
i takođe mnogo prije nego što su u Nemačkoj priče o
masovnim ubistvima Jevreja počele da cirkulišu.
Kaufman se zalagao za genocid nemačkog naroda
i pozivao na potpuno istrebljenje
48.000.000 Nemačkih muškaraca i žena reproduktivnih godina,
tako da bi, objasnio je, nemački nacionalizam i ponos
bio bi uništen za dve generacije.
Kaufman se zalagao za genocid nad nemačkim narodom
kroz prinudnu sterilizaciju i totalno rasparčavanje
i preraspodelu nemačke teritorije koja će se podeliti
i predati drugim nacijama.
'Festival mržnje' je u početnim redovima njegove knjige započeo na sledeći način:
„Ovaj dinamični tom ocrtava sveobuhvatan plan za uništenje
nemačke nacije i potpunog istrebljenja svih njenih ljudi
sa lica Zemlje.
Kaufman u sledećih nekoliko poglavlja nastavlja sa daljom demonizacijom Nemaca
prije predlaganja njegovog genocidnog krajnjeg rešenja.
Na strani 86, autor navodi:
„Tada ostaje samo jedan način da se svetske snage oslobode germanizma
a to je zapušavanje izvora iz koje ove rata-žedne duše proističu;
sprečavanjem naroda Nemačke da ikada više razmnožavaju svoju vrstu.
Ova moderna metoda, poznata u nauci kao eugenička sterilizacija,
je istovremeno praktičana, humana i temeljna.
Sterilizacija je postala reč nauke,
kao najbolje sredstvo da se ljudski rod oslobodi ovih neprikladnih..“
Kaufman-ov rezime njegove knjige u oglasu Times-a je glasio:
„Dinamičan tom koji opisuje plan za istrebljenje Nemačke,
koji sadrži mapu koja prikazuje moguću disekciju
i raspodelu njene teritorije“.
Plan se svodio na prisilnu masovnu sterilizaciju
većine nemačkih žena mlađih od 45 godina i većine nemačkih muškaraca mlađih od 65 godina.
Što je neverovatno, veliki broj jevrejskih novina u Americi
je zapravo recenziralo knjigu kada je objavljena,
uključujući The New York Times, The Washington Post,
Time Magazine i The Philadelphia Record.
Kaufman je bio kao i mnogi drugi jevrejski suprematisti,
veliki zagovornik svetske vlade.
Dana 26. septembra 1941.
Kaufman je, u intervjuu koji je dao Canadian Jewish Chronicle-u, rekao:
„Verujem da Jevreji imaju životnu misiju,
moraju se pobrinuti da se nacije sveta okupe
u jednu ogromnu Federaciju i Jevreji će učiniti sve što mogu
da dovedu do ove Konfederacije, jer imaju najviše od nje da dobiju.
Ali kako postići mir, ako Nemačka postoji?
Hajde da sterilišemo sve Nemce."
U Nemačkoj su štampani leci da bi se ova knjiga razotkrila
i obavestila javnost o ovim planovima.
Leci su takođe otkrili da su Ruzvelt, Čerčil i Staljin
podržavali verzije ovoga plana.
Letak je predstavljao reprodukciju
Kaufmanovog plana u osam teza i navodio:
„Nemčki narode, sada znate šta vaši večni neprijatelji planiraju da urade.
Da bi zaustavili njihov plan istrebljenja, postoji samo jedna stvar koju možete uraditi.
Borite se, radite i pobeđujte."
Plan je inspirisan Talmudskom mržnjom prema Nemcima,
koji su tu postojali da se suprotstave „Božijem izabranom narodu“.
Milion primeraka male knjige je ponovo objavljeno na nemačkom
po naređenju Jozefa Gebelsa, kako bi upozorio Nemce o njihovoj mogućoj sudbini,
ako bi rat bio izgubljen.
Hitler je pročitao primerak knjige u avgustu 1941.
i bio je prestravljen onim što je pročitao.
Nakon toka, Jevreji su po zakonu bili primorani da nose žutu zvezdu.
Urednik cionističkog nedeljnika 'Judische Rundschau'
je prvi skovao i popularizovao slogan o žutoj zvezdi,
koju su Jevreji kasnije bili primorani da nose.
„Nosite je ponosno, žutu značku."
Dr. Jozef Gebels je izjavio:
„Zahvaljujući Jevrejinu Kaufmanu, mi Nemci isuviše dobro znamo
šta da očekujemo u slučaju poraza (...)
Čovečanstvo bi potonulo u večnu tamu,
zapalo bi u tupo i primitivno stanje,
ako bi Jevreji pobedili u ovom ratu“.
U članku pod naslovom „Breed War Strain Out of Germans"
u New York Daily novinama, 4. januara 1943.
jevrejski profesor Univerziteta Harvard, Ernest Hooton,
je izneo svoj plan koji će uništiti nemački nacionalizam 'povišenim razmnožavanjem'.
Huton je takođe pozivao na preplavljivanje Evrope ne-Evropljanima.
Hutonov predlog je tražio transformaciju nemačke nacije
podsticanjem parenja nemačkih žena sa ne-nemačkim muškarcima,
koji će u velikom broju biti dovedeni u zemlju,
i nemačkih muškaraca koji će biti prisilno držani van Nemačke sa ženama koje nisu Nemice.
10 do 12 miliona nemačkih muškaraca bi bili forsirani na prinudan rad
pod savezničkim nadzorom u zemljama van Nemačke
kako bi obnovili njihovu ekonomiju.
Cilj ove mere, napisao je dr. Hooton, je:
„Uključuje smanjenje nataliteta „čistih“ Nemaca,
neutralizacija nemačke agresivnosti miješanjem sa drugim rasama
i denacionalizacija indoktriniranih pojedinaca“.
Huton je procenio da bi ovaj plan zahtevao
najmanje 20 godina da se sprovede.
„Tokom ovog perioda“, nastavio je:
„Podsticati i imigraciju i naseljavanje
u nemačkim državama sa ne-nemačkim građanima, posebno muškaracima“.
Septembra 1944. francuski sveštenik je sa propovedaonice objavio:
„Ono što preostaje da se uradi jeste da se ubije svaki Nemac.
Ne sme biti razlike između vojnika i civila
u uništavanju muškaraca, žena i dece“.
Morgentauov plan je bio još jedan plan za okupaciju
i za posleratno uništenje Nemačke,
kako bi se nemačkom narodu nanela kolektivna kazna.
Plan su odobrila dva izuzetno moćna Jevreja oko Ruzvelta,
Henry Morgenthau i Harry Dexter White.
Morgentau se nadao jevrejskoj osveti protiv Nemaca;
da je preda svojim crvenim prijateljima u Moskvi.
Plan je imao za cilj da agresivnim ratovanjem i glađu
smanji stanovništvo Nemačke za najmanje 20 miliona ljudi.
Plan je bio da Nemačka bude deindustrijalizovana
i da ponovo postane siromašno poljoprivredno društvo.
Plan su podržali Ruzvelt i Čerčil.
Morgentau je bio blizak prijatelj i lični savetnik
predsedniku Frenklinu Ruzveltu i odigrao je veliku ulogu
u finansiranju učešća SAD-a u Drugom svetskom ratu.
Motivacije za plan
su uključivale ogorčenje prema celom nemačkom narodu,
da se trajno uništi Nemačka kao velika sila,
da se više nikada ne uzdigne protiv globalista,
kao mera za sprečavanje Nemačke
da u budućnosti više nikada ponovo ne postane velika vojna sila.
Ovi ciljevi bi ispunili njihovu viziju slabljenja
i podele zapadnoevropskih zemalja,
da bi se povećala podrška komunizmu u Nemačkoj i drugde.
Frenklinu Ruzveltu se brzo dopao plan
i složio se da Nemci moraju biti istrebljeni:
„Moramo biti žilavi prema Nemačkoj
i mislim na nemački narod, ne samo na naciste.
Morate ili kastrirati nemački narod
ili ih tretirati na takav način
da ne mogu dalje da razmnožavaju ljude koji..."
Morgentau je objavio knjigu 1945. godine pod naslovom „Germany is our problem“ (Nemačka je naš problem),
koja je promovisala njegov plan i detaljno ga opisala.
U novembru 1945. Dwight Eisenhower,
guverner američke okupacione zone Nemačke,
je odobrio distribuciju 1.000 primeraka ove knjige
najvišim američkim vojnim zvaničnicima.
Adolf Hitler, Mein Kampf, 1925-a
„Crnokosi jevrejski mladić čeka sa đavoljskom radoću na licu
trenutak kada on svojom krvlju može okaljati nesumnjičavu devojku
i tako je oteti od njenog naroda.
Jevrej svim sredstvima pokušava pokvariti
rasne osnove naroda kojeg pokorava.
Jevrej neprestano radi na uništavanju žena i devojaka,
kako bi na još većoj skali mogao da sruši krvne barijere.
Jevreji su bili ti koji su doveli Crnce na Rajnu.
Motiv iza ovoga je jasan i njegova namera je uvek ista.
On želi da uništi omraženu belu rasu bastardizacijom.
On kao poplava nastavlja da dovodi crnce i forsira mešanje rasa.
Ova korupcija stavlja tačku na bijelu kulturu i političke razlike,
i uzdiže Jevreja da bude njen gospodar.
Rasno čist narod koji je svestan svoje krvi
nikada ne može biti poražen od strane Jevreja.
U ovom svetu, Jevrej jedino može biti gospodar kopiladi.
Zbog toga on neprestano pokušava da smanji rasni kvalitet
trovanjem krvi pojedinaca među ciljanim narodima.
Jevrej počinje da zamenjuje političku ideju demokratije
sa diktaturom radničke klase.
U organizovanim masama koje prate marksizam,
Jevrej otkriva da drži oružje koje mu omogućava da se snalazi bez demokratije
i dozvoljava mu umesto toga da osvaja i vlada narodom
pomoću diktaturske gvozdene ruke.
Jevrej sistematski radi u dva pravca,
za revoluciju, ekonomsku i političku.
Svaka nacija koja se nasilno odupire njegovom unutrašnjem napadu je okružena
mrežom zemalja koje lakše padaju.
Ovaj prsten formira mrežu neprijatelja oko njegove mete
i podstiče naciju na rat.
I konačno, ako je potrebno, kada su trupe na bojnom polju,
on podiže zastavu revolucije upravo kada je zemlja najmanje spremna.
Ekonomski gledano, Jevrej trese državu sve dok njene socijalne službe ne počnu da se klimaju.
One postanu toliko skupe da su prebačene iz nacionalne kontrole
i stavljene pod njegovu finansijsku kontrolu.
Politički gledano, on blokira finansiranje i uskraćuje državi pristup
resursima koji su joj potrebni za samoodržavanje.
On ruši temelje svakog nacionalnog otpora ili odbrane.
Uništava veru u vladino rukovodstvo.
On zaista ubija istoriju nacije,
i sve što je stvarno dobro vuče u oluk.
Kulturološki gledano, Jevrej kvari umetnost, književnost i pozorište.
On se ismijava nacionalnom sentimentu,
uznemirava sve ideje lepote i plemenitosti i idealizma, i svega dobrog.
On srozava ljude u ​​oblast njegove sopstvene najniže prirode.
Religijom se ismejava,
a moralnost i pristojnost su predstavljani kao stari i istrošeni.
On nastavlja svoj napad dok je poslednjih oslonac
na kojima nacionalno biće može počivati,
koji je potreban naciji, ukoliko želi da se bori za opstanak na ovom svetu,
nestao“.
VOJSKA ČOVEČANSTVA
Jedna od mnogih laži o Hitleru i Nacional Socijalistima
je da su druge rase generalno smatrali podljudima,
ali ovo je lažna posleratna propaganda.
Hitler je postao simbol rasizma,
iako je samo primenjivao rasni realizam
koji se smatra normalnim svim drugim rasama širom sveta.
Samo se proziva 'rasizmom' kada belci brane svoje nacije
i kada se zalažu za sopstvene interese, jer je 'anti-rasista'
samo šifrovana reč za 'anti-belac'.
Na primer, izraz 'master race'(gospodarska rasa) nikada nije korišćen za vreme Trećeg rajha.
Reč 'Herrenvolk',(ljudi gospoda),
je pogrešno prevedena na engleski kao 'gospodarska rasa'.
Tačan izraz Herrenvolk,
je samo implicirao da Nemac gospodari sobom i svojom zemljom.
Bio je nezavisan.
Posedovao je Selbstbeherrschung, samokontrolu.
On je bio Herr der lage – gospodar situacije.
Bio je Herr im haus – gospodar u svojoj kući.
Što se tiče pogrešno shvaćenog koncepta Lebensraum-a,
Ingrid Rimland je objasnila:
„Naša istorija nam je pokradena, reči su nam ukradene,
koncepti su nam ukradeni, a Lebensraum je takav koncept.
Lebensraum, sama po sebi, nije loša reč.
To znači 'životni prostor'.
To znači sloboda disanja, rasta, postajanja.
Pravo biti nacija.
To ne znači brutalnost prema drugim rasama."
Slično, termin Untermensch
nije bio nužno vezan za neku posebnu rasu.
To je jednostavno značilo 'osoba koja je podvrgnuta komunističkmo nemoralnom načinu razmišljanja'.
Untermensch je više karakter čoveka.
Sam Goebbels je rekao:
"Podljudi postoje u svim narodima kao sredstvo za dizanje"(npr. kvasac)
Znajte razliku! Nacional Socijalista je konstrukt NDASP-a i Hitlerizma.
Nasuprot tome, sami jevrejski suprematisti
nazivaju ne-jevrejske narode bezbožnicima ili Goyim-a (Gojima/stokom),
koje treba tretirati kao stoku ili robove, gde je ubistvo, silovanje ili
zlostavljanje Goja hvaljeno i prihvatljivo.
Izraz "gospodarska rasa" je, u stvari, nešto što su jevrejski suprematisti
koristili za opisivanje njihove sopstvene rase.
Arijevska gospodarska rasa je čista projekcija Jevreja
u pokušaju da prebace krivicu na Nemce za njihov sopstveni jevrejski rasizam.
Naša rasa je 'Gospodarska Rasa.' Mi smo sveti bogovi na ovoj planeti.
Mi smo drugačiji od inferiornih rasa koliko i od insekata...
druge rase su zveri i životinje, u najboljem slučaju stoka.
Naša sudbina je da vladamo inferiornim rasama.
Mase će nam lizati noge i služiće nam kao robovi. Menachechem Begin
Oni su životinje
Ne-Jevreji su životinje, zveri. Napisano je.
Ovde nije napisano.
Napisano je...
Ah, u pravu si, nije napisano da su životinje.
Postoji objašnjenje...
zašto su
Čekaj, to je ono što želim da razumem.
Sačekaj, budi tih.
Šta kaže?
Ne razumem.
Piše "ti se zoveš čovek"
„a goji se ne nazivaju ljudima“, tako piše.
Ne zovu se ljudima (teško mi je da razumem njegov akcenat).
Ne zovemo ih ljudima.
Pa kako ih zovemo?
Čovek je po liku Božijem.
Čovek je nešto što se razlikuje od životinja.
Ako se čovek ponaša kao životinja
on i jeste kao životinja.
Svaka osoba treba da se kontroliše.
Jevreji sami sebe kontrolišu
ako im zla sklonost kaže da nešto urade
a oni to ne rade,
time, on je čovjek...
jer ima intelekt.
Dakle, neko ko nije Jevrej,
koji radi ono što je dobro,
da li je on čovjek ili nije čovjek?
Takođe, on mora da radi normalne stvari.
Obično rade.
Oni mogu da ubijaju ljude
a da ih ne vide.
Jevrej nikada neće ubiti Jevreja,
čak i ako ga ne vidi.
Ako ne-jevrej...
Ali ima Jevreja koji ubijaju Jevreje...
Postoji jedno od svega,
Yigal Amir.
Ali Jevrejin koji...
Jevrej koji se ponaša kao Jevrej...
naravno, ima Jevreja koji se ne ponašaju...
Ono što ne razumem jeste
svi nejevreji su...
kako si ih nazvao?
Izvinite, gospodine.
Zveri
ukoliko nemaju pravac.
Reč čovek se odnosi na sliku Božiju.
On je slika Božija.
To je značenje "čovjek".
Promenili smo ga,
što znači, jevrejski narod ga je promenio,
da bi se ponašao humanije,
treba da se ponašaš kao ljudsko biće,
ali u suštini se zasniva na Bogu
i ljudi su zasnovani na Bogu jer smo po Njegovom liku,
pa nas je nazvao ljudima.
Ne-Jevreji su...
Bog ih je stvorio da...
Da oni...
služe Jevrejima.
Sve ne-Jevreje koje vidite
širom sveta, milijarde,
postoje samo za jevrejsku korist.
Mi to ne vidimo pa tačno ne znamo.
Samo sekund.
Danas smo i dalje u izgnanstvu,
tako da nas automatski još ne služe u potpunosti,
samo delimično.
Svako od nas će imati...
Kada dođe Prorok, svako od nas će imati...
Koliko?
- Hiljade - stotine
2800 robova.
U međuvremenu, Prorok nije ovde,
pa kako nam sada služe?
Prave nam automobile.
ne znam...
Stanove, zgrade...
Oni rade sve.
Za koga grade? Za nas.
Oni služe Jevreje.
Nije greh ako ne održi svoju zakletvu nejevreju.
Dakle,ukrasti od nejevreja,
kao što rade sa svojim zajmljenjem novca, je 'božija služba'.
I oni su gospodari sveta, a mi smo njihove sluge;
Zaista, njihova stoka. - Martin Luter, 'Jevreji i njihove laži'
Dakle, da li je Hitler želeo da preuzme svet?
Ne.
Opet, ovo je samo projekcija pisaca istorije.
U stvarnosti, isti ljudi koji su optuživali Hitlera da želi svetsku dominaciju
su zapravo sami bili krivi što su želeli da preuzmu svet.
Čerčil je, na primer, optužio Hitlera da pokušava da zavlada svetom
u vreme kada je njegova sopstvena država kontrolisala najveću imperiju u istoriji.
Jevrejski komunisti su optužili Hitlera da pokušava da preuzme svet
kada je Komunistička Internacionalna Kominterna izričito rekla
da su se borili za svetsku dominaciju i kad je već okupirala
većinu zemalja sveta putem potpune kontrole njihovih medija,
bankarstva i politike.
Hitler je, naravno, želeo da ceo svet usvoji nacionalizam,
da se odbrani od zla globalizma,
ali je takođe potpuno jasno rekao
da nije hteo nikoga drugog da primorava da usvoji Nacional Socijalizam.
„Ne želim da forsiram Nacional Socijalizan ni nakoga.
Ako mi kažu da neke zemlje žele da ostanu demokrate,
uredu, one moraju ostati demokrate po svaku cenu!“ – Adolf Hitler
Nacional Socijalisti nisu bili arijevski suprematisti.
Oni su jednostavno želeli da sačuvaju sopstvenu rasu
i očuvaju pravu biološku raznovrsnost u svetu
i da budu vođe sopstvene nacije.
U skladu sa zakonima prirode, ništa nije ispravnije
nego očuvanje sopstvene rase,
imati ponos i ljubav prema sopstvenoj rasi
i hteti obezbediti njen opstanak nije zločin.
To je najprirodniji osećaj na svetu.
Šta god da pričaju anti-beli mediji,
pravi nacionalizam predstavlja istinsku globalnu raznolikost.
Ljubav prema sopstvenoj rasi i kulturi ne znači mržnja prema drugim rasama.
Nacional Socijalisti smatraju da svaki narod ima pravo
da očuva njihovo jedinstveno nasleđe, kulturu, karakter, umetnost,
književnost, muziku, vrednosti, veru
i druge karakteristike koje ih definišu u njihovim sopstvenim zemljama.
Sve rase imaju pravo da žive u miru u svojoj domovini,
oslobođeni od pretnje demografske zamene.
Globalizam i kultur-marksizam predstavljaju anti-raznolikost,
jer žele sve da nas razblaže, da unište rasni identitet
i jedinstvene razlike između različitih rasa, i da nas sve učine istima.
Koncept 'Melting Pot' koji globalisti promovišu
za bele evropske nacije je, u stvari, protiv istinske raznolikosti,
koji nastoji da u isto vrijeme iskoreni različitosti
dok ih istovrenemo obmamljivo podržava.
Pravi rasisti i suprematisti su oni koji su za
prisilne masovne imigracije ili mešanje rasa, za uništavanje
jedinstvenog individualnog karaktera, lepote i kulture nacije.
Ljudi iz celog sveta su se udružili iza Nemačke.
Mnogi ljudi su videli pravo kroz propagandu
koja je u medijima lansirana protiv Hitlera.
Stotine hiljada Slovena, Rusa, Arapa, Azijata, Indijaca,
Crnaca, pa čak i Indijanaca,
su nosili orla i kukasti krst ponosno na grudima.
Nirnberški rasni zakoni su smatrani posebno rasističkim
pošto smanjuju prava Jevreja u Nemačkoj.
Zakoni su takođe zabranjivali brak između Jevreja i nejevreja,
međutim, Cionisti i Nacional Socijalisti
su zapravo sarađivali pre rata na pisanju ovih rasnih zakona.
Ove zakone su podržali sami Jevreji,
koji nisu hteli da mešaju svoju krv sa nejevrejima.
Mike Walsh je rekao:
„Rasni mešoviti brakovi su bili (i jesu)
anatema za Jevreje, jednako kao što su vazda bili i za Hitlera“.
Hitler je jednostavno uspostavio zakone, 'Prvo Nemačka'.
Da li je zaista tako čudnovato održati Nemačku nemačkom?
U isto vreme, većina država u SAD-u su takođe donele zakone
koji zabranjuju brak između osoba različitih rasa.
'The Liberian Constitution' kaže da samo crnci mogu biti građani,
pa zašto onda antirasističke grupe ne viču na Liberiju?
Zašto ovo nisu vesti na naslovnim stranicama?
Pa zato što nikoga nije briga što postoji država samo za crnce.
Šta je sa homogenom etno državom Japan, sa 99% japanskim stanovništvom?
Afganistan, Saudijska Arabija, Somalija, Jemen su 100% muslimanske države.
Pa, šta je sa Izraelom?
Da li je takođe rasistično što Jevreji održavaju Izrael jevrejskim?
Da li je rasistično da Jevreji takođe stavljaju Izrael na prvo mesto?
Zanimljivo je da je Izrael, nekoliko godina kasnije, doneo mnogo
diskriminantnije rasne zakone u okviru njihove sopstvene jevrejske etnodržave.
U Izraelu, zakonom je zabranjeno da se Jevreji udaju za nejevreje.
Palestinci unutar Izraela imaju različita prava od Jevreja.
Nije im dozvoljena sloboda kretanja,
njihovi gradovi dobijaju manje vladinih sredstava od jevrejskih gradova,
dobijaju teže zatvorske kazne od Jevreja
i doživljavaju diskriminaciju tokom zapošljavanja,
pošto javno finansiranje nije jednako.
Izrael ima potpuno rasno zasnovanu imigracionu polisu
i dozvoljava samo ljudima biološkog jevrejskog porekla da imigriraju u naciju.
Jevreji dobijaju državljanstvo Izraela, ali nejevreji ne.
Osnovan je 'Veliki zid' koji je držao imigrante podalje od nacije.
Izrael prihvata manje od 1% tražilaca azila.
Jevreji u Americi i Evropi su 100% ujedinjeni
u zahtijevanju otvorenih granica i imigracionih reformi,
ali u isto vreme licemerno podržavaju Izrael,
koji sada koristi DNK testove na potencijalnim imigrantima
kako bi jevrejska država ostala rasno čista.
Izraelska imigraciona polisa 'Zakona o Povratku' je direktno zasnovana
na nacionalsocijalističkim Nirnberškim rasnim zakonima,
koji su definisali Jevreja kao bilo koga ko ima dvoje ili više jevrejskih baba i deda.
Ovaj 'Zakon o Povratku' nije zasnovan na religiji,
već biološkom jevrejskom poreklu.
Rasni zakoni koji su kritikovani u nacionalsocijalističkoj Nemačkoj
od strane jevrejske zajednice, postao je nacionalni standard zakona u Izraelu,
donetim od strane iste jevrejske zajednice.
- Možemo li da razgovaramo, momci, da vam postavimo neka pitanja? - U vezi čega?
- O... - Politici?
Pomalo.
- Ne ne ne.... - Ne ne ne?
Voleo bih da čujem vaše mišljenje o trenutnom sukobu...
- Ništa se ne dešava? Sve je to iluzija? - Da.
Wow!
Taj momak je jedan od najvećih optimista koje sam ikada video.
Šta ima? Mogu li da vam postavim par pitanja?
Dakle...neko je bacio balon na nas.
A sada se okuplja gomila, jer će oni...
Kažu da će nas oterati
i oni sada skupljaju brojeve,
Sad ima veliko jato ljudi... Pojuriće nas.
Da.
- Dakle, nisam... - Odlazi... Nije tvoja zemlja!
Znači, ne smem da razgovaram ni sa kim u državi?
Rekao bih da nismo...
Nismo baš dobrodošli ovde.
Ovo mesto nije šala, bili smo tamo samo pokušavajući da razgovaramo sa ljudima.
I šta vidite ovde... većina ljudi ovde,
- Ne razmišljaju kao oni.. - Da
Mislim da smo danas ovde našli dovoljno 'mira'.
Nije šala.
Odlazi, odlazi...
- Idem do svog auta. - Odlazi!
Čoveče...
- Jevrej - Idem do svog auta.
Ne jevrej razumeti!
Ima toliko stvari koje nisu u redu na obe strane.
Da je ovo sutra rešeno, da odjednom nastanu dve države
i ljudi žive u miru, da li bi Bin Laden otišao?
Mislim da se to ne bi desilo, ali što radiš
jeste da oduzimaš argument.
Zabrljano je.
Ode moj prijatelj.
Vidimo se.
Profesor dr. Walter Gross,
direktor Kancelarije za rasnu politiku NSDAP-a, je rekao:
„Ne kažemo da je jedna rasa superiornija od druge,
ali kažemo da postoji razlika između različitih svetskih rasa“.
Takođe je u članku pojasnio:
„Najviše otvoreni za pogrešno tumačenje su nacionalsocijalistički stavovi
o odnosima između različitih svetskih rasa.
Dovođeno je u pitanje da li osnovni rasni principi
teorije novog sveta ne smeju izazivati snishodljivost,
čak ni prezir prema ljudima različitih rasa. Sasvim naprotiv:
"Upravo ovi principi nude najbolju garanciju za međusobnu toleranciju
i za mirnu saradnju među svima.
Cenimo činjenicu da se pripadnici drugih rasa razlikuju od nas.
Ova naučna istina je osnova, opravdanje i,
u isto vreme, dužnost svake rasne polise bez koje
obnavljanje trenutne Evrope ne bi bilo izvodljivo.
Da li je druga rasa 'bolja' ili 'gora' nije moguće za nas da presudimo.
Rasni principi Nacional Socijalizma su, dakle,
najsigurnija garancija za poštovanje integriteta drugih naroda.
Nacional Socijalisti samo zahtevaju da se krvni temelji
i zakoni biologije ubuduće trebaju pažljivije posmatrati.
Ne želimo da se naši ljudi mešaju sa onima strane rase,
pošto se takvim mešanjem krvi
gube najbolje, i naj-karakterističnije osobine obe rase.
Ali uvek ćemo dočekati sve goste koji žele da nas posete,
bilo srodne ili strane civilizacije, i naši rasni pogledi
nas samo dovode do potpunijeg uvažavanja njihovih suštinskih jedinstvenosti,
na isti način na koji bismo želeli da se naše sopstvene jedinstvenosti poštuju."
Kada bi svi narodi sledili politiku koju je formulisao dr. Walter Gross,
svet bi se sastojao od slobodnih, nezavisnih, homogenih država,
koje globalna elita ne bi lako kontrolisala.
Leon Degrelle je elokventno objasnio:
„Nemački 'rasijalizam' je namerno izopačen.
To nikada nije bio "anti-druge rase" rasijalizam.
To je bio pro-nemački rasijalizam [Rasni realizam].
Radilo se o jačanju i održavanju zdravlja nemačke rase, u svakom pogledu.
Hitler nije bio zainteresovan da ima milione degenerika
ako je bilo u njegovoj moć da ih nema.
Danas se svuda može naći rasprostranjena zavisnost od alkohola i droga.
Hitleru je bilo stalo da nemačke porodice budu zdrave,
brinuo je da odgajaju zdravu decu za obnovu zdrave nacije.
Nemački rasijalizam je značio ponovno otkrivanje kreativnih vrednosti sopstvene rase,
ponovno otkrivanje svoje kulture.
Bila je to potraga za izvrsnošću, plemenitim idealom.
Nacionalsocijalistički rasijalizam nije bio protiv drugih rasa,
već se zalagao sopstvenu rasu.
Imao je za cilj odbranu i unapređenje svoje rase,
i želeo je da sve druge rase učine isto za sebe (...)
Nacionalsocijalistički rasijalizam je bio lojalan nemačkoj rasi
i potpuno je poštovao sve druge rase."
Savitri Devi je bila učiteljica, autorka i politička aktivistkinja.
Bila je istaknuti zagovornik prava životinja,
duboku ekologiju i Nacional Socijalizam.
Služila je stranu Osovina tokom Drugog svetskog rata
špijuniranjem savezničkih snaga u Indiji.
Verovala je da je Hitler žrtva za čovečanstvo
i imala je ovo da kaže o rasi:
„Poštuj čoveka plemenitih rasa različitih od tvoje rase,
koja vode, na drugom mestu, borbu, paralelnu tvojoj... našoj.
On je tvoj saveznik. On je naš saveznik, bilo da je na drugom kraju sveta“.
„Ja sam za multi-rasni svet u kome se svaka rasa drži do sebe,
u harmoniji sa ostalim rasama.
Kao što u bašti imate cvetnjake ruža i cvetnjake karanfila
i perunike i različitog drugog cveća. Oni se ne venčavaju.
Oni ostaju odvojeni, i svaki ima svoju lepotu."
Iz svih delova sveta,
mnogi dobrovoljci su požurili da pomognu svojoj nemačkoj braći u odbrani Evrope.
Nemačka vojska je, u stvari, bila verski najraznovrsnija
i najveća multirasna borbena snaga u ljudskoj istoriji.
Dobrovoljci iz sledećih zemalja su se pridružili Nemačkoj
i borili za Treći Rajh:
Albanija
Australija
Jermenija
Argentina
Azerbejdžan
Belgija
Bugarska
Bosna i Hercegovina
Kina
Kanada
Hrvatska
Danska
Estonija
Finska
Francuska
Grčka
Gruzija
Mađarska
Indija
Indonezija
Island
Irska
Iran
Irak
Italija
Koreja
Letonija
Libija
Litvanija
Luksemburg
Liban
Nizozemska
Severna Afrika
Južna Afrika
Norveška
Poljska
Palestina
Portugal
Rumunija
Srbija i Crna Gora
Slovačka
Sirija
Slovenija
Španija
Rusija
Švedska
Švajcarska
Velika Britanija
Ukrajina
Turska
Sjedinjene Američke Države
i Egipat
„Obećavam vam, sasvim sam oslobođen od svake rasne mržnje.
U svakom slučaju, nepoželjno je da se jedna rasa meša sa drugom...
Ponos na sopstvenu rasu - i to ne podrazumeva prezir prema drugim rasama -
je takođe normalan i zdrav sentiment.
Nikada nisam smatrao da su Kinezi ili Japanci inferiorni u odnosu na nas.
Oni pripadaju drevnim civilizacijama,
i slobodno priznajem da je njihova prošla istorija superiornija od naše.
Oni imaju pravo da budu ponosni na svoju prošlost,
kao što i mi imamo pravo da se ponosimo civilizacijom kojoj pripadamo.
Zaista, vjerujem da što više Kinezi i Japanci
ostanu uporni u ponosu na njihovu rasu, lakše ću se s njima snalaziti."
Iako je Nemačka želela da Nemačka ostane nemačka,
posetioci drugih rasa su, naravno, bili dobrodošli.
Afro-američki olimpijski atletičar Jesse Owens
je prije Olimpijade bio upozoren da rasistička nemačka publika
može biti neprijateljski raspoložena i dobacivati uvrede.
Umesto toga, publika mu je uputila nekoliko gromoglasnih ovacija.
Ovens je kasnije primetio da je dobio najbolje ovacije
njegove karijere na Olimpijskim igrama u Berlinu.
Nakon što je osvojio četiri zlatne medalje na Olimpijskim igrama u Berlinu 1936-e
Owens nije bio prepoznat niti pozvan u Belu kuću
od strane nijednog američkog predsednika ni Frenklin D. Ruzvelt-a,
niti njegovog naslednika, Harija S. Truman-a.
Umesto njih, Hitler je bio taj koji je Ovensu dao poseban komemorativni poklon.
Antinemačka propaganda je tvrdila da je besni Hitler ignorisao
Jesse Owens-a, četvorostrukog osvajača zlatne olimpijske medalje.
Međutim, sam Ovens je u svojoj autobiografiji iz 1970-e napisao:
„Kada sam prošao pored kancelara, on je ustao, mahnuo rukom prema meni,
a ja sam mu mahnuo nazad. Mislim da su pisci pokazali loš ukus
u kritikovanju 'čoveka sata u Nemačkoj'“.
„Hitler me nije omalovažavao. Ruzvelt me je omalovažavao.
Predsednik mi nije poslao ni telegram“.
Jesse Owens je u brojnim prilikama rekao
da su ga zapravo bolje tretirali u nacističkoj Nemačkoj nego u segregovanoj Americi.
U Americi, Owens je imao problema da hoda ulicom
a da ne bude uznemiravan od strane rasista.
U Nemačkoj, Ovens je imao problema da hoda ulicama jer
su ga Nemci stalno zaustavljali da bi se rukovali i da bi mu čestitali.
Ovens je imao samo pozitivne stvari da kaže o nacionalsocijalističkoj Nemačkoj.
Olimpijske igre 1936-e, Berlin
Jedan od poznatih američkih Taskegee vazduhoplovaca , Alexander Jefferson,
je napisao knjigu pod nazivom 'Red Tail Captured, Red Tail Free',s
gde je govorio o tome da je drugo-klasni građanin u njegovoj sopstvenoj zemlji.
Bio je zatvoren i smešten u nemački logor za zatvorenike gde
po prvi put u svom životu nije bio odvajan od belih trupa.
On se priseća neverovatne ironije konačnog oslobođenja i povratka kući,
i tek što je sišao s broda, rečeno mu je:
"Belci desno, crnčuge levo."
Crni istoričar i sociolog W.E.B. Du Bois
je posetio nacionalsocijalističku Nemačku 1936.
Ispričao je da je dobio više poštovanja od nemačkih akademika
nego od njegovog belog koledža u Americi.
U Nemačkoj su ga tretirali kao ljudsko biće i izjavio je:
„Nacional Socijalisti nisu pokazali nikakav trag rasne mržnje prema crncima“.
Američki diplomata i pisac Lawrence Denis,
koji je bio mešanac, rođen od crne majke i belog oca,
je takođe posetio nacionalsocijalističku Nemačku.
Kao i Du Bois i drugi crnci koji su posećivali, bio je srdačno tretiran
kao ljudsko biće po jednom od prvih puta u njegovom životu.
Sastao se i razgovarao sa samim Adolfom Hitlerom.
Onda je čak prisustvovao nirnberškim skupovima.
Bio je toliko impresioniran Nemačkom Adolfa Hitlera,
da je mislio da bi Nacional Socijalizam takođe mogao spasiti i Sjedinjene Države.
Marcus Garvey - afrički Nacional Socijalista i obožavalac Trećeg rajha
Suprotno onome što nas je učila propaganda pobednika,
Hitler nije mrzeo sve Jevreje.
Hitlerov jevrejski lekar Eduard Bloch,
koji je takođe lečio njegovu majku obolelu od raka, je bio zaštićen od strane SS-a.
Po Hitlerovom naređenju, Blohu je data posebna zaštita.
Hitler ga je nazvao 'Edeljude' - plemenitim Jevrejom.
Hitler je rekao:
„Nemam ništa protiv samih Jevreja.
Ali svi Jevreji su komunisti, a oni su moji neprijatelji...
Protiv njih se ja borim.
Svi Jevreji se drže zajedno kao čičak...
Na samim Jevrejima je da povuku liniju
između ovih različitih vrsta.
Ali oni to nisu uradili, i stoga,
moram jednolično postupati protiv svih Jevreja“.
Philip Freedman je naveo:
„Treći Rajh je preferencijalno tretirao hrišćanizovane Jevreje.
Nacionalsocijalistički Treći rajh je pažljivo razlikovao
između talmudskih i hristijanizovanih Jevreja“.
Jedan od najbližih Hitlerovih drugova od najranijih dana pokreta
bio je Emil Maurice, koji je bio Jevrej.
Moris je takođe bio Hitlerov nekadašnji šofer,
telohranitelj i dugogodišnji stalni pratilac.
Hitler je redovno posećivao koncerte i jedan od njegovih omiljenih kompozitora
bio je Gustav Mahler, koji je bio Jevrej.
Operski kompozitor Franz Lehar je bio oženjen Jevrejkom,
ali je bio dobitnik Hitlerove najviše muzičke nagrade.
Tokom rata je u Berlinu preko 800 Jevreja otvoreno
živelo sa sinagogskim uslugama u jevrejskoj bolnici.
Početkom 1938. godine, 10% advokata u Nemačkoj su bili Jevreji.
Jevrejski lekari i stomatolozi su i dalje učestvovali
u nemačkom državnom programu obaveznog osiguranja ( Ortskrankenkassen ).
680.000 Jevreja je još uvek živelo u Trećem Rajhu do 1939-e.
Uz Hitlerovo znanje i odobrenje,
čak 150.000 vojnika jevrejske krvi je služilo u nemačkoj vojsci,
uključujući odlikovane veterane i visoke oficire,
čak i generale i admirale.
Bryan Mark Rigg, profesor istorije
na američkom vojnom univerzitetu u Virginiji, je rekao da
su ova pitanja vojnika jevrejskog porekla
dugo bila pomalo taboo tema, koju je većina akademika previdela.
Mnogi viši oficiri jevrejskog porekla
su čak od samog Hitlera dobili posebnu dozvolu za službu.
Bryan je pratio jevrejsko poreklo više od 1.200 Hitlerovih vojnika,
uključujući 2 feldmaršala, 15 generala, 2 puna generala, 8 general-potpukovnika,
5 general-majora, koju komanduju do 100.000 vojnika.
20 Jevreja osvojilo je najveću vojnu čast Rajha, Viteški krst.
Jevreji su takođe služili u nacionalsocijalističkoj policiji i bezbednosnim snagama,
kao geto policija (sprovođenje zakona) i čuvari koncentracionih logora (capos).
Istorija zapravo nije tako crno-bela.
Mnogo hrabrih i nemački prijateljskih ljudi sa jevrejskom krvlju
se borilo rame uz rame sa Nemačkom protiv Jevrejskog Boljševizma.
Najvažnije, bivši kancelar i general Luftwaffe-a Helmut Schmidt
i feldmaršal Luftwaffe-a Erhard Milch.
Uprkos svom jevrejskom nasleđu, Werner Goldberg
se pojavio u 'Berliner Tageblatt' kao idealan nemački vojnik
a njegov lik je kasnije korišćen na regrutnim plakatima za Wehrmacht.
Svaki nemački vojnik je dobio kopiju
'Deset zapovesti nemačkog vojnika'
i očekivalo se da će ih pratiti do kraja ili se suočiti sa ozbiljnom kaznom.
Jedini izuzetak među ovim pravilima ponašanja je bio kada se radilo
o ubilačkim komunističkim partizanima,
koji su odbijali da priznaju pravila ratovanja.
Iz tog razloga, ne-uniformisani partizanski zarobljenici koji su odbijali da se predaju
su ponekad bili vešani ili streljani kao ratni zločinci,
ne kao legitimni ratni zarobljenici.