ADVARSEL Noen seere kan finne følgende video urovekkende. Seerens skjønn anbefales.
FLOM AV BLOD
Da kommunistene flyttet vestover,
de utførte brutale massakrer med jevne mellomrom.
I Hviterussland, Estland, Latvia, Litauen, Polen, Ukraina og Russland
tusenvis av uskyldige intellektuelle og trodde kriminelle ble slaktet.
Allerede da kommunistene gjorde krav på Polens østlige territorium,
tusenvis av polske soldater ble brutalt tatt til fange av den røde hæren.
Stalin beordret deretter 15 000 polske offiserer
fengslet i spesielle leire ved Kozelsks, Ostashkov og Starobielsk.
Delvis fordi han fryktet at disse mennene kunne ha et potensial
å starte en nasjonal bevegelse i stand
for å motstå den kommunistiske maktovertakelsen av Polen i fremtiden.
Den 5. mars 1940 Stalin og Kaganovich
signerte en ordre om å henrette polske hær- og politifolk.
Den jødiske hemmelige politisjefen Lavrentiy Beria var en beryktet slakter
som begikk hans forbrytelser ved å legge skylden på nasjonalsosialistene.
Han sendte 20 millioner mennesker til slavearbeidsleirer.
Beria sto da bak det som vil bli kalt Katyn-skogmassakren.
I april 1940 beordret Stalin mer enn 10 000 polske offiserer
tatt inn i Katyn-skogen nær landsbyen Gnyozdovo,
et lite stykke fra Smolensk i Russland,
hvor ofrene ble henrettet.
Polakkene ble marsjert inn i skogen iført uniformene sine,
med hendene bundet bak ryggen
og ble deretter skutt i nakken.
Tusenvis ble gravlagt i enorme massegraver.
Mange av disse ofrene kunne ikke senere bli gjenkjent av sine slektninger
på grunn av det faktum at deres kropper og ansikter
ble brutalt ødelagt av den røde hæren.
Noen polakker ble henrettet i Kalinin- og Kharkiv-fengslene og andre steder.
Av de totale drepte var rundt 8000 offiserer
fengslet under den sovjetiske invasjonen av Polen i 1939.
Ytterligere 6000 var politifolk
og resten ble arrestert polsk intelligentsia
som sovjeterne anså for å være etterretningsagenter,
grunneiere, sabotører, fabrikkeiere, advokater, embetsmenn og prester.
Et anslag på rundt 22 000 av de beste polakkene
ble drept av NKVD alene i denne massakren.
Da tyskerne oppdaget massegravene tidlig i 1943,
de brakte inn en europeisk Røde Kors-komité kalt Katyn-kommisjonen,
bestående av 12 rettsmedisinske eksperter og deres ansatte,
men ved Nürnberg-rettssakene ga sovjeterne bare tyskerne skylden
for å ha utført Katyn-massakren,
og britene, franskmennene og amerikanerne bare lot dem gjøre det.
Tallrike tyske offiserer ble feilaktig hengt
for drapet på tusenvis av uskyldige polske nasjonalister.
Mord som faktisk ble begått av Stalins og NKVD.
President Roosevelt med vilje og bevisst
dekket over bevisene for hvem som virkelig begikk disse forbrytelsene.
At slik korrupsjon kunne ha pågått på høye nivåer
av den amerikanske regjeringen i disse årene beviser at vi bør stille spørsmål
offisielle bevis på Holocaust i andre verdenskrig.
Den sovjetiske rapporten som beskyldte tyskerne for å ha begått Katyn-massakren
ble oppført i Nürnberg som 054-USSR.
Medlem av den spesielle statskommisjonen, akademiker NN Burdenko,
og medlem av den spesielle statskommisjonen, Mythropolitos Nikolai,
to åpenbare løgnere med en agenda, signerte denne rapporten.
Dette var de samme kjente løgnerne som også signerte den offisielle sovjetiske rapporten
på Auschwitz som ble oppført i Nürnberg som 008-USSR.
Dette alene burde være grunn til bekymring
til alle som bryr seg det minste om objektiv sannhet.
Den sovjetiske rapporten om Auschwitz ble signert av to beviste løgnere.
Sovjeterne holdt sine egne forbrytelser hemmelige.
Først i 1989 ble kommunistiske dokumenter utgitt som dokumenterte det faktum at
den sovjetiske NKVD utførte Katyn-massakren.
I 2012 rapporterte World Press sine nylige funn om Katyn-massakren.
Som det lenge var mistanke om, visste Churchill og Roosevelt
at Stalin hadde beordret massakren, men holdt kjeft om det.
USA dekket over det.
Den 17. november 1941 utstedte Stalin ordre 0428 som sa det
kommunistiske partisaner ville kle seg i tyske uniformer,
spesielt de fra Waffen-SS
(?) og ødelegge alle bosetninger innenfor et område på ca. 40 til 60 kilometers dybde
fra de viktigste kamplinjene og å nådeløst drepe sivilbefolkningen.
Det var viktig å etterlate noen få overlevende med disse angrepene
som ville rapportere de antatte tyske grusomhetene.
Denne metoden for krigføring ble også bekreftet av tyske soldater
som fanget mange russiske partisaner iført tyske uniformer.
Bolsjevikene ofret med vilje sitt eget folk på disse måtene
å lage anti-tysk propaganda
og å innpode hat til tyskerne i de sovjetiske troppene.
For å kjøre meldingen helt hjem,
de hadde også fotografert disse grusomhetene.
De berømte bildene er nå favorittene i pressen,
brukt som bevis på det påståtte systematiske massemordet på jøder.
Rekkefølgen fastsatte:
«Det er viktig å ha overlevende som vil fortelle om «tyske grusomheter».
For dette formålet skal hvert regiment danne jegerenheter
på ca 20-30 mann sterke
med oppgaven å detonere og forbrenne landsbyene...
når de jobber i tyske uniformer bak fiendens linjer
og ødelegge disse bosettingsutpostene.
Blant befolkningen må vi spre ryktet om at
Tyskerne brenner landsbyene for å straffe partisanene."
VELDTAKTET AV EUROPA
Med deres gratis arsenal supplert med USAs fineste stridsvogner,
tommy guns, fly, lastebiler, jeeper og til og med mat og tepper,
den røde hæren rykket frem mot Tyskland fra øst.
Stalins komplott om å ta hele Øst-Europa ble hjulpet
av Eisenhower og Marshalls besettelse av å invadere Europa fra England,
i stedet for bare å avansere fra Europas myke underbuk.
I juli 1944 har kommunistene rullet inn i Polen og avansert inn i Tyskland.
Stalins jødiske hovedpropagandist og fremtredende medlem av
Den sovjetiske sponsede jødiske antifascistkomiteen, Ilya Ehrenburg,
startet den sovjetiske røde hæren til voldtekt og drap på tyske sivile.
Med henvisning til tyske kvinner,
Ehrenburg gledet seg til de fremrykkende røde hærstyrkene:
"Den blonde kjerringa er inne i en dårlig tid..."
Akkurat som jødene rundt Roosevelt,
Ehrenburg søkte også utryddelsen
og folkemord på hele det tyske folket.
Ilya Ehrenburg oppmuntret til massevoldtekt og drap av tyske kvinner.
Ilyas brosjyrer erklærte:
«...Tyskerne er ikke mennesker...
Ingenting gir oss så mye glede som tyske lik!"
Da soldatene nærmet seg Danzig,
Millioner av flygeblader ble sendt i luften på troppene med en melding
komponert av propagandisten Ehrenburg, og signert av Stalin.
DREPP DEM ALLE
MENN, GAMLE MENN
BARN OG KVINNENE
ETTER DU HAR UNDERT DEG MED DEM.
DREPP, INGENTING I TYSKLAND ER SKYLDIG.
VERKEN DE LEVENDE ELLER DE ENDA UFØDE
KRETT DEN TYSKE KVINNENS RASESTOLTHET
TA HENNE SOM DIN LEGITIME BUTTE
DREPP, DERE MODIGE SOLDATER
AV DEN SEIERENDE SOVJETHÆREN.
En ufattelig orgie av vold og voldtekt dukket opp,
som bemerker en av de grufullste episodene i menneskets historie.
Minst 2 millioner tyske kvinner, unge og gamle,
ble gjengvoldtatt, sodomisert og slått.
Ofte med tanke på deres barn eller familiemedlemmer.
Partier av soldater raidet hus.
I ville orgier av fyllvold,
kvinner ble penetrert med knuste flasker eller bajonetter.
Det var det samme,
om kommunistene voldtok i nærheten av barn eller gamle kvinner.
Kvinnene ble voldtatt ikke en eller to ganger,
men ti, tjue, tretti og hundre ganger.
Mødre ble voldtatt i nærvær av barna sine.
Jenter ble voldtatt foran brødrene sine.
Til og med livredde kvinner som flyktet til kirker og sykehus
ble jaktet på, voldtatt og torturert til døde.
Nonner, små jenter og eldre kvinner ble smittet med kjønnssykdommer.
Det var tilfeller av bryster som ble kuttet av
og ofre satt i brann etter å ha blitt voldtatt.
Noen tyske kvinner ble tvunget under våpen
å skimte med døde råtnende lik.
Gravide kvinner fikk sine babyer kuttet ut av kroppene.
Noen babyer fikk hodet banket inn.
En naken kvinne ble spikret gjennom hendene i en korsfestet stilling.
En kvinne 84 år gammel ble funnet sittende på en sofa,
halvparten av hodet var klippet av med øks eller spade.
Kvinner, inkludert barn og gamle menn, ble alle myrdet på en dyrisk måte.
Da de siste lommene til tysk motstand i øst overga seg,
en jente husket:
"Voldtekt begynte nesten umiddelbart og det var en ondskap i handlingene."
Det er mer enn bare voldtekt... det er den åndelige massakren,
bevisst ødeleggelse av tysk kvinnelighet ved voldtekt.
Og mannen din ser dette. Han har advart:
«Hvis du gjør noe, deler vi deg i to.
Ser du denne sågen vi har her? Vi vil bokstavelig talt kutte deg i to."
De mest bemerkelsesverdige lovbryterne
var de nesten helt jødiske NKVD-bakvakttroppene
og de mongoloide troppene fra de asiatiske republikkene
av de østlige delene av Sovjetunionen.
For disse troppene representerte den tyske kvinnen
alt de hatet om hvite europeere,
dermed skulle vår stolthet knuses.
Mange av de etniske russerne i hæren
anså også disse jødisk ledede troppene som fullstendig nådeløse.
I det store og hele var kommissærene i den russiske hæren jødiske.
Nå var det mange kommissærer,
men dette er de politiske offiserene som er i hver enhet over,
Jeg antar over en tropp,
som er der for å sørge for at alle står på partilinjen,
alle er gode kommunister, alle er gode tyskerhatere.
Med andre ord, du har disse menneskene,
disse jødiske kommissærene grevling soldatene til å drepe flere, for å drepe flere.
Drep mer. Voldtekt mer.
Og i bunn og grunn er de cheerleaders som går sammen med hver enhet,
omtrent på størrelse med et selskap, vil jeg si.
Og så har du disse usofistikerte soldatguttene, ungdommelige.
Du har de jødiske kommissærene som oppmuntrer dem
å gjøre til det døde nivået best.
Og så, når noen som Ilya Ehrenburg,
på høyre hånd til Joseph Stalin, sier at det ikke bare er greit,
men det er nesten en befaling for deg å ta de tyske kvinnene,
lek med dem, voldta dem så ofte du vil og drep dem,
det høres ut som en ordre, som er helliggjort.
Det er sanksjonert av den sovjetiske regjeringen.
...og så, kvinne, bli med meg
og vi sa "nei, vi blir ikke med deg,"
og så tok han svigerinnen min med seg,
han tok henne med ut,
det må ha vært...
en liten stall
i det minste...
vi hørte 3 skudd.
Så kom han tilbake
og vi spurte ham...
Ja, han skjøt henne...
hun hadde gjort motstand!
Og så ville han ha oss også
og vi sa nei,
da blir vi heller skutt også...
og...
så hadde han først
skjøt bestemor
han skulle virkelig skyte oss...
så begynte vi å be...
og vi ba alle sammen.
og etter det,
faren min tok hånden til alle
og han sa farvel...
og så...
han skjøt pappa.
Og etter det min mor.
Så så han at jeg fortsatt levde,
han trakk på meg
og så ville han voldta meg
og...
Jeg har gjort motstand
og så slo han meg
med geværkolben på hodet mitt
og så tenkte jeg
nå skal jeg besvime,
men jeg besvimte ikke,
da oppførte jeg meg som om jeg var bevisstløs
og hele tiden jeg lå der,
han hørte på hjertet mitt.
Han lyttet om jeg fortsatt var i live
og så klippet han opp buksene mine
og kuttet alle klærne mine
og så voldtok han meg...
Nei...
han tok et skritt tilbake
se inn i barnevognen,
barnet var fortsatt i live,
så skjøt han 3 ganger gjennom barnevognen,
da tenkte jeg...
hvorfor var ikke de kulene for meg...
Hva om du fant ut at en av dine medsoldater hadde voldtatt noen?
Ingen la merke til det.
Tvert imot fortalte soldatene hverandre alt
Det ble nesten ansett for å være heroisk eller modig ...
...å ligge med en kvinne – eller flere
Selv om noen ble myrdet - vel, det var en krig...
Så det var ikke så farlig om en soldat lå med en kvinne eller jente.
Tusenvis av tyske kvinner begikk selvmord,
heller enn å underkaste seg forferdelsen.
Mange kvinner druknet seg alle sammen
med egne barn i nærmeste elv.
Kvinner som holdt barn i hånden løp mot vannet.
Det var også hele familier, inkludert eldre mennesker.
Mange hadde knyttet seg sammen.
Jeg skjønte ikke hva de gjorde.
Det var også individer som løp opp og ned langs elvebredden,
og barn som hadde mistet familiene sine.
Der var det forferdelige synet
av de som hadde gått i vannet natten før -
de oppblåste kroppene, rødlig-blå.
Mor tok tak i oss
og ville løpe ut i elven med oss.
Vi skrek begge to.
Vi hadde nesten nådd elven, men bestemor klarte å stoppe oss
og vi hoppet ikke inn.
Jeg var i en slik tilstand at jeg skalv.
Jeg sa: "Kom inn, en etter en"
Det var en inngang til denne boligblokken...
...med trapp som fører til kjelleren
Jeg sa: "Bring dem inn til avhør"
Jeg hadde min spesielle kniv, og da de kom inn...
...jeg skar halsen over dem
Jeg knivet mange av dem.
Som du vet, består menneskekroppen av 70% vann.
Det er 70 % vann, så menneskekroppen er veldig sårbar
Så du stikker kniven mellom ribbeina hans...
...han faller ned og det er det.
Kniven min var veldig skarp
Du stikker ham her og det kommer ut her...
...og ikke mer hals. Det er det.
Ingen skriking, ingenting.
Tror du ikke det var en krigsforbrytelse?
- Hva? - Hva du gjorde med de tyskerne.
Tror jeg det var en krigsforbrytelse? Nei, det gjør jeg ikke.
Ellers hadde jeg ikke gjort det.
Det er anslått at så mange som 2 millioner tyske kvinner
ble voldtatt av soldater fra den røde armé.
En fange var en 14 år gammel gutt.
Vaktene helte bensin på det krøllete svarte håret hans og satte fyr på det.
Gutten ble gal.
Statuen av en bolsjeviksoldat som voldtok en gravid europeisk kvinne ble fjernet
Polens Gdansk etter en flom av klager fra det lokale jødiske samfunnet.
Mennene, de slo med en Totschlager, en 'Beater-to-death',
det er en lang stålfjær og på enden er det en stor blykule
og du bruker den som en racketballracket.
Din arm, ditt håndledd... Ditt håndledd og våren,
de leverer et trippeltreff i ansiktet til en tysker.
En av Lolas vakter fortalte meg:
"Ja, tyskerne i Lolas fengsel hadde det verre enn Lola."
Lola var ikke innelåst på et rom natt og dag.
Hun ble ikke torturert natt etter natt.
Hun selv som sa til meg:
"Takk Gud, ingen prøvde å voldta oss. Tyskerne fikk ikke lov."
Men alt dette skjedde med tyske jenter i Lolas fengsel i Gleiwitz.
Nå var kontoret for statssikkerhet en polsk regjeringsorganisasjon.
Lederne var polske jøder.
Kontorsjefen i Warszawa var jøde.
Avdelingsdirektørene - alle eller nesten alle var jøder.
I provinsen der Lola var, Schlesien..
I Schlesia var direktøren for kontoret for statssikkerhet en jøde.
Jeg møtte ham i København, en liten skallet mann.
Fengselsdirektøren var en jøde.
Statssikkerhetssekretæren var en jøde.
Og i Schlesia i 1945 var 3/4 av offiserene, 3/4 jøder.
Jeg intervjuet 24 og jeg fikk vite at kontoret for statlig sikkerhet
gi 227 fengsler til tyske sivile.
Denne ene leiren fant jeg dødsattester for 1583 tyskere.
I andre leire, andre fengsler, døde tusenvis av tyske sivile.
Tyske menn, kvinner, barn, babyer.
På en leir var det en brakke for 50 babyer.
De var i barnesenger, men leirlegen, han var en jøde, Dr. Cedrowski;
Han varmet ikke brakkene, han ga ikke babyene melk
og 48 av de 50 babyene døde.
Alt i alt døde 60 000 til 80 000 tyskere
i varetekt av offiserer for statssikkerhet.
Jødiske journalister som visste om det skrev ikke om det.
Det er en fungerende reporter i New York City akkurat nå.
Han var i Polen rett etter andre verdenskrig.
Han forteller meg: "Uansett hva tyskerne forteller deg, tro meg, det er sant",
men selv skrev han aldri om det.
Sannheten ble dekket og blir fortsatt dekket.
DE SISTE DAGENE I DET TREDJE RIKE
I februar 1945 reiste Stalin til feriestedet Jalta ved Svartehavet
å delta på den mest historiske av de tre store konferansene i krigen.
På Jalta-konferansen,
plottet for å omforme etterkrigsverdenen ble laget.
Den største vinneren var Stalin.
Churchill mumlet til Stalin:
«Vi har drept seks eller syv millioner tyskere
og sannsynligvis vil det være en million til eller så
drept før krigens slutt."
Kommunistspioner Alger Hiss og Harry Hopkins påvirket Roosevelt sterkt
og det ble bestemt at etter Tysklands nederlag,
sovjeterne ville okkupere Øst-Europa.
Sovjeterne ville til slutt slutte seg til krigen mot Japan
og bli forsynt med amerikanske våpen for innsatsen.
Etter at Japan ble beseiret,
sovjeterne ville okkupere Nord-Korea (uten Koreas godkjenning),
og Manchuria i Kina (uten Kinas godkjenning.)
Millioner av russiske krigsfanger tatt til fange av tyskerne,
så vel som russiske flyktninger på flukt fra Stalin,
ville bli tvangsført tilbake til Stalin for å bli henrettet eller arbeidet i hjel.
Tyskland ville bli delt i to, i likhet med hovedstaden i Berlin.
Dannelsen av en kommunistisk ny verdensorden - FN,
ville bli laget etter krigen.
Den 28. april 1945, da totalt nederlag var nært forestående for Europa,
Mussolini forsøkte å rømme til det nøytrale Sveits,
men italienske kommunistpartisaner fanget Mussolini
og kjæresten hans Clara Petacci, sammen med flere av vennene deres.
Etter en omfattende rettssak,
de ble begge henrettet nær Comosjøen i Nord-Italia.
Mussolini ble avkledd, torturert og krenket,
og Clara Petacci ble voldtatt flere ganger før hun ble drept.
Ikke bare ble Clara gjengvoltatt av kommunistene,
men alle kvinnene i den flyktende gruppen med Mussolini
led samme skjebne.
På slutten av helvete ble hun myrdet ved siden av mannen hun elsket.
Disse menneskelige monstrene sodomiserte Mussolinis lik,
de urinerte på den og sparket og slo kroppen hans
før han knapt var gjenkjennelig som menneske.
Likene ble deretter kastet i en haug
på forstadstorget i byen Milano.
Minst ett medlem av den britiske hemmelige tjenesten og mange kommunister
pisket en mengde til vanvidd.
De angrep likene på alle mulige måter.
Etter hvert ble likene løftet opp og hengt opp ned på kjøttkroker.
Et amerikansk øyenvitne beskrev folkemengden som skumle,
fordervet og ute av kontroll.
Det var ingenting i veien for at de allierte tok den tyske hovedstaden
før den fremrykkende sovjetiske hæren kunne komme dit.
Roosevelts laphund, Eisenhower, derimot,
igjen ville finne en måte å forsinke den allierte fremrykningen på,
for å kjøpe tid for Stalin å rykke inn i Berlin fra øst.
Den 28. mars sendte Eisenhower til og med en melding til Stalin
forsikret ham om at de allierte fremskritt ville fokusere på
Vest-Tyskland først og fremst for å gi Berlin til Stalin.
Den 15. april gikk Eisenhower til og med så langt som å utstede en stansordre
forbyr allierte befal fra å krysse Elben.
Generalene Montgomery og Patton
var ekstremt opprørt over denne ordren om å stoppe fremrykningen.
Eisenhowers ordre forlot Berlin
og hele Øst-Europa til sovjetkommunismen.
Hitler hadde hørt om Mussolinis død mens han var i bunkeren hans i Berlin.
Ved hans side var den alltid trofaste Eva Braun.
Omgitt av hans høye kommando,
de hadde vært der siden 16. januar 1945.
Churchills bombinger av tyske sivile
og voldtekten av Tyskland fortsatte uten stans.
Våren 1945 var situasjonen blitt nesten håpløs for tyskerne.
Den røde armé hadde nådd elven Oder,
som var det siste store naturlige hinderet før Berlin.
Tyskland ville nå bli omringet fra alle grenser.
Sovjeterne hadde dobbelt så mange mann som Wehrmacht og fire ganger så mange stridsvogner.
Stalin hevdet at han hadde 6 millioner menn
mot de resterende 1 million tyskerne fra hver enhet som riket kunne finne.
Hitler visste at han var omringet.
Står overfor et visst nederlag, utenlandske frivillige, gamle menn, kvinner og barn
forberedt på den siste kampen mot håpløse odds.
Boys of the Hitler Youth forberedte seg også på det siste slaget.
Det eneste som sto mellom himmel og helvete
var de gjenværende tyske troppene.
Den 19. april nådde sovjetiske tropper seg til Berlins forsteder.
Hver gjenværende desperate forsvarer av Tyskland
ville bli eliminert i hus-for-hus gatekamper.
Den røde terroren kunne ikke stoppes lenger.
Kampen omfavnet alle i sin kampsone.
Hitlers drømmer om en fri verden hadde blitt knust til en million biter.
Selv om Hitler hadde sin skytsengel jagerpilot Hanna Reitsch,
Hanna var så fullstendig hengiven til Hitler
at hun fikk et jernkors i andre verdenskrig.
Reitsch var også den første kvinnen som fløy et helikopter,
et rakettfly og en jetjager.
Og den 29. april,
hun fløy sitt lette fly inn i det kaotiske hjertet av Berlin
å gjøre et vågalt redningsforsøk og tilby en utgang til Hitler,
hvis han ønsket å rømme fra den beleirede byen.
Hanna Reitsch var Hitlers siste sjanse til å rømme.
Hitler sa til Hanna:
"Du er en veldig modig kvinne. Det er fortsatt lojalitet og mot i verden."
Men han hadde allerede valgt å møte sin skjebne i Berlin.
Han ville bli.
Eva Braun og Adolf Hitler hadde møtt hverandre da hun var bare 17,
og hun jobbet som assistent for fotografen Heinrich Hoffmann,
som fortsatte med å bli Hitlers personlige kameramann.
Hitler og Braun ble kjærester i 1932.
Nå, 13 år senere, da de gjenværende tyske styrkene ble overveldet,
Eva skrev i et brev til venninnen Herta Schneider:
"Vi kjemper her til det siste,
men jeg er redd slutten truer nærmere og nærmere."
Den 29. april bestemte Hitler seg for å gifte seg med sin mangeårige elskerinne Eva Braun.
Seremonien ble avsluttet med Goebbels og Bormann som vitner.
Hitler signerte bryllupsattesten, men da var det Evas tur
hun begynte å skrive etternavnet sitt som Braun før hun strøk over bokstaven B,
og i stedet skriver Eva Hitler.
Arm i arm førte Hitler bruden sin til studiet for bryllupsmottaket.
Hitler innrømmet nå for første gang at alt var tapt.
Hitler sa:
"Alt er tapt, pakk tingene dine og gå.
Du må dra, og innen en time vil det siste flyet bringe deg ut."
Etter dette øyeblikket av stillhet,
Eva Braun gikk frem, gikk bort til ham og tok hånden hans og sa:
"Men du vet at jeg blir hos deg."
Mindre enn to dager etter bryllupet, 30. april,
Hitler og bruden hans avsluttet livet sammen.
De hadde vært gift bare noen få timer.
Eva tok en cyanidkapsel, stakk den inn i munnen. Hun døde momentant.
Hitler tok opp pistolen sin, satte den mot høyre tinning og skjøt.
Hitlers hund Blondi ble også forgiftet.
Medlemmer av personalet bar likene i tepper
og dynket dem med den bensin de fant, og tente dem på.
Hitler ønsket ikke å bli utlevert til de barbariske bolsjevikene,
fordi han visste hva de hadde gjort med Mussolini.
Derfor var det hans eget ønske å ta livet og sette fyr på kroppen hans.
En dag før han begikk selvmord, dikterte Hitler sitt politiske testamente,
et selvmordsbrev der han nektet ethvert ansvar for å starte krigen.
Helt til slutten, da Hitler ikke hadde noe å vinne,
han ville at verden skulle vite at han aldri hadde ønsket krig.
"Det er usant at jeg eller noen andre i Tyskland ønsket krig i 1939.
Det ble ønsket og provosert utelukkende av internasjonale statsmenn,
enten av jødisk opprinnelse eller arbeider for jødiske interesser ..."
HITLERS ENDELIG TESTAMENTE
7. mai 1945 - General Jodl signerte en overgivelsesakt.
Den ble imidlertid ikke signert av Karl Donitz. Derfor, juridisk,
Tyskland som land ga seg ikke etter andre verdenskrig.
Dette betyr at Forbundsrepublikken Tyskland, etablert av Vesten,
så vel som Den demokratiske republikken Tyskland, installert av sovjeterne,
begge var ulovlige i henhold til internasjonal lov,
som hver hadde blitt bygget over bestående suverene stat.
Den 5. juni 1945 kunngjorde de allierte
at de ville styre Tyskland fra fire forskjellige okkupasjonssoner.
En for hver av de fire maktene - Sovjet, Storbritannia, Frankrike, USA.
Churchill hadde erklært krig for å angivelig forsvare Polen,
men i stedet allierte seg med Stalin, dekket over forbrytelsene hans
og ga ham så Polen.
Albert Einstein er i dag æret som det største geni på 1900-tallet.
Einstein var en jødisk fysiker og medlem av det tyske kommunistpartiet,
en sionist og tilhenger av det bolsjevikiske slakteregimet
i Sovjetunionen.
Han er kreditert for å skape Einsteins spesielle og generelle relativitetsteori.
Skriftene hans har blitt anklaget for plagiering
av mange historikere og forskere.
En av de mest kjente matematiske ligningene i verden, E= mc�,
ble først utgitt av Olinto De Pretto
2 år før Einsteins publisering av ligningen.
Ligningen, E= mc�, bør med rette kalles Pretto-ligningen.
Han var en kommie. Han sier han var pasifist,
men han ville ha krig med Tyskland, han ville faktisk folkemord på tyskere.
Det var et sitat der han sa:
"Tyskerne kan bli drept eller begrenset etter krigen,
men de kan ikke omskoles til en demokratisk måte å tenke og handle på.
Det er å håpe at de ved krigens slutt stort sett vil ha blitt drept."
Albert Einstein sa dette.
Ved Lincoln University California holdt Einstein en tale
der han kalte rasisme en sykdom hos hvite mennesker og la til:
"Jeg har ikke tenkt å være stille om det",
men han var sterkt anti-nasjonalist og anti-hvit,
men veldig veldig pro-jødiske.
Faktisk ble han tilbudt presidentskapet i Israel.
Han takket høflig nei til tilbudet ved å si:
«Jeg er dypt rørt over tilbudet fra vår stat Israel
og med en gang trist og skamfull over at jeg ikke kan akseptere."
Han var en hardcore sionist, men motarbeidet nasjonalisme på alle måter for europeere.
Faktisk ønsket han å knuse den.
Så hva ga han oss?
Alt er relativt. Relativ... Moralsk relativisme, ingenting er sikkert,
ikke noe slikt som absolutt, alt går, hva er sannhet, uansett,
det er ingen mening bortsett fra relativisme selvfølgelig, ikke sant?
Så, bare hans syn på universet er det rette,
som vi alle kveles i hjel av, (?) ikke sant?
Og mange fysikere er uenige i teoriene hans,
fordi det er alt de er, er teorier.
Vel, hvordan har han det... hvordan har han blitt så stor i utgangspunktet?
Vel, det er et faktum at arbeidet hans ikke bare var vridde, uvitenskapelige ideer,
men at det var vitenskapen som ble plagiert.
Jeg vet at "Red Ice" (dette programmet) gjorde et show om dette,
et flott show om dette, som dekker dette i detalj.
Hans forfattere inkluderte hans populære bok fra 1924 'Meaning of Relativity',
som ble plagiert fra Lorentz-transformasjonen.
Plagiat av masseenergiekvivalens,
i stor grad basert på arbeidet til George Fitzgerald og Hendrick Lorentz,
Irske og nederlandske teoretiske fysikere ...
og også arbeidet til den franske fysikeren Henri Poincar�.
Han utviklet relativitetsteorien år før Einstein.
Og det blir verre. Plagiat av Paul Gerbers
banebrytende arbeid med tyngdehastigheten. Ok, dette var en tysk fyr.
Og ideen om at lysets hastighet var en konstant,
var uavhengig av bevegelsen til kilden, var ikke Einsteins i det hele tatt,
men ble foreslått av den skotske forskeren James Maxwell i 1878.
Også Bernhard Riemann, en tysker, var den første som utviklet seg
en lyd ikke-euklidisk geometri, som er grunnlaget for all matematikk
han pleide å beskrive relativitet.
Dessuten fortsetter det, Heinrich Hertz, faren til frekvensenheten,
Hertz sin lydvibrasjon, oppdaget det
elektrolaster opplyst med ultrafiolett lys
og de lager lettere elektriske gnister.
Vel, i 1905 publiserte Einstein et papir som forklarte dette,
det samme eksperimentet fra Hertz sin fotoelektriske effekt,
og det var faktisk Hertz sin oppdagelse som førte til kvanterevolusjonen,
og likevel ble Einstein tildelt Nobelprisen i 1921
for oppdagelsen av loven om fotoelektriske effekter, ok?
Det fortsetter, Nikola Tesla. Han tålte ikke Einstein.
Faktisk kalte han ham en gammel sveiv.
Han ga en staving analyse av Einsteins relativitetsteori kalt det
"en praktfull matematisk drakt som fascinerer,
blender og gjør folk blinde for de underliggende feilene.
Teorien er som en tigger kledd i lilla
som uvitende mennesker tar for en konge." Han sa dette i 1935.
John Murray Cuddihy, en strålende kjent sosiolog, sa
Einstein var motivert av et ønske om å forvrenge og ødelegge vestlig vitenskap.
Veldig, veldig nøyaktig.
Dayton Clarence Miller, president for Storbritannias Royal Astronomical Society,
var uenig i alle Einsteins teorier.
Han hadde sin egen absolutte romteori som er interessant. Og det fortsetter.
Hundre prestisjetunge østerrikske og tyske forskere
fordømte ham i denne boken Hundert..., jeg vet ikke hvordan jeg skal si det.
Autoren Gegen Einstein, jeg tar det opp her...
...anklaget ham for å være en pseudomystiker... pseudomystiker
og bare spekulerer i alt, egentlig. Hundre forskere.
HL Mencken:
"Det er god grunn til å tro at Einstein ikke vil holde stand:
i det lange løp kan hans buede plass bli klassifisert med
psykosomatiske støt av Gall og Spurzheim."
To andre geniale forskere.
Så poenget er at vi ikke ville vært i steinalderen uten ham.
Neppe. Vi ville dyrket andre planeter nå, ikke sant?
Og så folk som sier «åh, du er bare sjalu på ham» eller
"åh, det er fordi han er jøde." Nei, det er fordi han var en tyv,
en løgner og en plagiat og en forferdelig person i sitt privatliv.
Og du vet, virkelige geniale mennesker kunne ikke fordra ham
og de så på ham som en kjip.
En crackpot og en løgner og en plagiat, for det var han.
Og Einstein kritiserte vitenskapsmenn han følte seg truet av, sanne genier,
som Erwin Schrodinger � Quantum Theory, Werner Heisenberg, Hilbert, Planck.
Han var faktisk den sjalu som angrep alle disse,
men han ble vist frem som arketypen for glans,
geni og vitenskap, den smarteste mannen i live. Og han var jøde, ikke sant?
Så, han er bare en ren skapelse, i bunn og grunn, av en jødisk mediehype
som ble produsert på 20-tallet. I utgangspunktet som en popstjerne.
Men han var en kommie som mislyktes i opptaksprøven
og skamløst dratt av sanne genier.
Så han er røyk og speil. Han er en bedrager, folkens.
Og jeg vet ikke om dere har hørt dette før, men det er enormt.
Tyskland, Henrik, som du sa, trivdes godt.
Jeg mener, bare fantastiske hoder kom ut av Tyskland på denne tiden.
Det er ikke slik at Einstein tok Tyskland ut av en slags steinalder og de var,
du vet, "Vi kommer ikke videre uten hans glans", ikke sant?
Mens Europa fortsatt var i fred i 1939,
utviklingen av den amerikanske atombomben
ble foreslått av Albert Einstein, Eugene Wigner og Leo Szilard,
alle jøder, til Roosevelt. De skrev et brev til ham
der de beskrev kraften til en potensiell atombombe.
Einstein insinuerte feilaktig at Tyskland allerede jobbet med en atombombe
og oppfordrer Roosevelt til å bygge et slikt våpen.
Ut av denne innsatsen dukket Manhattan-prosjektet opp,
der utviklingen av atombomben ble gjort.
Leder var Robert Oppenheimer.
Utviklere var Richard Feynman, Owen Chamberlain,
Enrico Fermi, Edward Teller, John Neumann og andre.
Om ettermiddagen 12. april 1945 døde Roosevelt i et massivt hjerneslag.
Den mislykkede forretningsmannen og KKK-medlemmet,
Visepresident Harry Truman, ble nå president.
Roosevelts jødiske og kommunistiske indre krets fortsatte å kjøre showet,
mens Truman fra Missouri holdt talene.
TERROR I JAPAN
I april og mai 1945 gjorde Japan tre forsøk
gjennom nøytrale Sverige og Portugal for å få en fredelig slutt på krigen.
I august forsøkte Japan, via nøytrale sovjetiske kanaler, å forhandle om overgivelse.
Ethvert fredsforsøk gjort av Japan ville også være resultatløst.
Ignorerer japanernes bønn om fred,
de allierte vil i stedet forberede seg på store angrep på Japan.
Det amerikanske flyvåpenet hadde utført bombeangrep
mot rundt 60 japanske byer, som Tokyo, allerede i 1942.
Nå, natten fra 9. til 10. mars 1945,
2000 tonn av nøyaktig samme type brannbomber
falt på Dresden en måned tidligere,
ble ansatt i folkemordet terrorbombing på Tokyo.
Ordren kom fra luftforsvarets general, Curtis LeMay,
å fly så lavt som mulig og bombe de japanske hjemmene og andre bygninger,
som var laget av tre eller papir, for å forårsake så mye kaos som mulig.
Tusenvis av sivile ble brent eller kvalt i hjel.
De brente likene av 100 000 døde sivile dekket gatene.
Millioner av uskyldige japper ble skadet og forlatt hjemløse.
Bombingen ville bli gjentatt 23. og 25. mai.
American Air Force-general, Curtis LeMay, skrøt av det
de amerikanske bombeflyene drev japanerne tilbake til steinalderen.
Dette skulle imidlertid senere bli overskygget av følgende atombomber,
som ble sluppet på Hiroshima og Nagasaki.
Disse bombingene resulterte i umiddelbare dødsfall
på rundt 100 til 150 tusen i Hiroshima
og 60 til 80 tusen i Nagasaki
fra skader påført fra eksplosjonene og akutt strålingssykdom,
og enda flere dødsfall fra langtidseffekter av ioniserende stråling.
Mellom de to bombingene,
Stalin brøt den sovjet-japanske ikke-angrepspakten fra 1941
og erklærte krig mot et allerede slått Japan.
Sovjetiske tropper begynte til og med å strømme inn i Manchuria,
overveldet de japanske styrkene der. Andre verdenskrig var endelig over...
Japan overga seg 15. august 1945.
FOLKEMORDET I TYSKLAND
"Kampen avgjør ikke hvem som har rett. Bare hvem som er igjen.
Vi ødela fascister, ikke fascismen; Vi ødela menn, ikke ideer.
Våre triumfer tjente ikke som bevis på at demokrati er best for verden,
mer enn russiske seire beviste det
kommunisme er et ideelt system for hele menneskeheten." - Peter Bowman
General Patton advarte om å la Stalin komme til Berlin før amerikanerne.
Etter et besøk i det ødelagte Berlin skrev han til sin kone 21. juli 1945:
"Berlin ga meg bluesen.
Vi har ødelagt det som kunne vært et godt løp,
og vi er i ferd med å erstatte dem med mongolske villmenn.
Og hele Europa vil være kommunistisk.
Det sies at den første uken etter at de tok Berlin,
alle kvinner som løp ble skutt, og de som ikke gjorde det, ble voldtatt.
Jeg kunne tatt det i stedet for sovjeterne hvis jeg hadde fått lov.»
Ettersom krigen nå var over,
den jødiske folkemordsplanen Morgenthau ble implementert
for total ødeleggelse av tysk industri
og slaveri av den tyske rasen.
Vinnerne ville nå i utgangspunktet sulte millioner av tyskere, for det meste sivile,
til døden, for å påføre det tyske folk kollektiv straff.
Tysklands virkelige mareritt var i ferd med å utspille seg
da kommunistene påla Tyskland en kollektiv straff
som vil få Versailles-traktaten til å krympe i forhold.
I den største etnisk rensing verden noensinne har sett,
de allierte maktene innførte et nytt styre av terror, ødeleggelse, plyndring,
sult, voldtekt og massedrap av det tyske folket.
De okkuperende allierte hærene hugget ut (?) 25 % av Tysklands mest fruktbare land.
De tyske flyktningene ble deretter angrepet og voldtatt av den røde hæren
samt jødiske partisangjenger som grep og okkuperte
de stjålne hjemmene til de tyske flyktningene.
Churchill støttet utvisningen av 15 millioner okkuperte tyske sivile
fra territorier de bebodd.
Mer enn 3 millioner tyskere døde under tvangsmigrasjonene.
Omtrent 2 millioner sivile, hovedsakelig kvinner, barn og eldre,
og 1 million krigsfanger.
I mellom 1939 og 1945, rundt 7 millioner tyske krigsfanger,
ble lastet på storfebiler og fraktet til de sovjetiske Gulagene.
De fleste av dem ville aldri se familiene sine igjen.
Stalin ga ordre 270,
som innebar at alle russiske fanger ble tatt til fange av tyskerne
ville nå bli sendt til dødsleirer og senere henrettet.
Selv konene deres ville bli sendt til Gulags.
Tyske sivile og antikommunistiske allierte overalt ble samlet,
voldtatt, sodomisert, druknet i kloakk, torturert
og kjønnslemlestet, brent levende og henrettet.
Rader med lik hang i trærne.
Grusom straff ble utdelt mot hundretusener av dem som ble stemplet
som nazistiske samarbeidspartnere, hvis eneste forbrytelse var å slutte fred med Tyskland
eller å ha kjempet mot sovjeter på østfronten
som medlemmer av de tyske SS-enhetene.
Franske kvinner som datet tyske soldater under okkupasjonen
ble ydmyket ved å ha hodet barbert skallet eller kledd av seg.
Antikommunistiske flyktningfamilier som hadde fulgt sine tyske forsvarere
da de trakk seg tilbake fra øst ble de også sendt tilbake til Stalin
hvor de ble utsatt for tortur, inkludert voldtekt av kvinnene.
Stalin holdt også 25 000 amerikanske krigsfanger
og 30 000 briter i sine sibirske Gulags
og begynte til og med raskt å henrette mange av dem.
Stalin løslot aldri resten av dem, og de omkom i Gulags.
Som en del av den psykologiske omprogrammeringen og krigføringen kjent som
denazifisering ble det tyske folk bevisst utsatt for
anti-tysk propaganda, sult, psykiske traumer og hjemløshet.
Sultende tyske kvinner solgte kroppene sine til amerikanske soldater
i bytte mot mat, såpe eller sigaretter.
De allierte jobbet fanatisk for å oppfylle sin folkemordspakt med Stalin.
"Vi burde bli kvitt dem alle så snart som mulig!",
skrev en utålmodig Winston Churchill.
«Ikke bry deg om de fem eller flere millioner tyskerne. Stalin vil se til dem.
Du vil ikke ha problemer med dem: De vil slutte å eksistere. "
I dagboken sin bemerket George Patton:
«I dag mottok vi bestillinger
der vi ble bedt om å gi jødene spesiell innkvartering.
Hvis for jøder, hvorfor ikke katolikker, mormoner, etc?...
Vi går også over til franskmennene
flere hundre tusen krigsfanger
skal brukes som slavearbeid i Frankrike.
Det er morsomt å minne om at vi kjempet mot revolusjonen
til forsvar for menneskets rettigheter og borgerkrigen til å avskaffe slaveriet
og har nå gått tilbake på begge prinsippene."
Han skrev til sin kone den 23. juli 1945:
«Hvis det vi gjør mot tyskerne er «frihet», så gi meg døden.
Jeg kan ikke se hvordan amerikanere kan synke så lavt.
Det er semittisk, og jeg er sikker på det."
Innen den første timen etter den første frigjøringen
av Dachau krigsfangeleir, 122 SS-vakter
ble skutt etter å ha overgitt seg til den amerikanske 45. divisjon.
Ytterligere 40 SS-menn ble slått i hjel av de innsatte.
Ytterligere 358 SS-menn ble samlet og drevet inn i et lukket kullgård.
Opprinnelig ble 12 maskinbeskyttet.
Resten ble henrettet kort tid etter.
Totalt 560 menn som hadde overgitt seg
ble myrdet under frigjøringen av Dachau.
Dette var en brutal krigsforbrytelse.
Likevel gikk de amerikanske soldatene ustraffet.
En amerikansk soldat sa:
"Mennene såret vektere med vilje.
Mange vakter ble skutt i bena slik at de ikke kunne bevege seg.
De ble deretter overlatt til de innsatte.
Den ene ble halshugget med en bajonett. Andre ble revet i stykker lem for lem."
I mai 1945,
Churchill forrådte titusenvis av kroater som hadde overgitt seg til dem.
I stedet returnerte han dem til sovjetiske og jugoslaviske kommunister,
som resulterte i Bleiburg-massakren.
General George Patton var avsky
av folkemordspolitikken mot det tyske folket.
Patton visste at politikken for folkemordet
og ødeleggelse av det tyske folket
stammet fra jødene i Washington DC,
rundt Morgenthau og Roosevelt.
I et brev til sin kone skrev Patton:
"Tydeligvis startet viruset av Morgenthau
av en semittisk hevn mot alle tyskere fungerer fortsatt ..."
Allerede før krigen var over, tusenvis av tyske krigsfanger
hadde dødd i amerikansk fangenskap av sult,
mishandling og direkte drap.
En overlevende fra en av leirene skrev i april 1945:
"Hver gruppe på ti fikk uteplassen til en mellomstor stue.
Vi måtte leve slik i tre måneder. Ingen tak over hodet.
Selv de hardt sårede fikk bare en bunt med halm.
Og det regnet på Rhinen i flere dager, og vi var alltid i det fri.
Folk døde som fluer."
Den allierte sjefen Eisenhower
hadde kontroll over over 5 millioner levende fiendtlige soldater.
"Det er synd at vi ikke kunne ha drept flere...", mumlet generalen,
misfornøyd med kroppstallet for det største slaktet i menneskets historie.
"Gud, jeg hater tyskerne!", hadde Eisenhower skrevet til sin kone i 1944.
Fordi Genève-konvensjonen garanterte krigsfanger av undertegnende nasjoner
samme mat, husly og legehjelp som fangstmennene deres,
og fordi disse lovene skulle håndheves av Det internasjonale Røde Kors,
Eisenhower unngikk i grunnen bare traktaten
ved å lage sin egen kategori for fanger.
Han foreslo en ny klasse fanger: Avvæpnede fiendtlige styrker - DEFs.
Fanger som hæren ikke ville mate.
Få det? De ville ikke spise etter Tysklands overgivelse.
Til sammen hadde de allierte mellom 7 og 8 millioner tyske fanger.
De fanget 4,2 millioner før den nye DEF-statusen.
Ligner på en annen type: Surrendered Enemy Persons (SES).
Det skriver forfatter Giles MacDonogh
sistnevnte fanger, omtrent 3 til 4 millioner, og jeg siterer:
"Har ikke rett til de samme nivåene av husly og livsopphold".
Sovjeterne hadde ikke signert noen avtaler
angående humanitær behandling av krigsfanger,
derfor var de ikke forpliktet til å behandle fangene sine humant.
De allierte hadde til hensikt å bruke tyskerne som slavearbeid.
Også etter Morgenthau-planen.
For å dekke over forbrytelsene sine utstedte Eisenhower en ordre som hevdet det
Røde Kors-tjenestemenn fikk ikke tilgang til dødsleirene hans.
Jeg tror at Jim Bacque har gjort et stort historisk funn her.
For meg, som amerikansk historiker, skammer jeg meg. Stephen Ambrose, historiker, US Army War College
Og det var sadisme, brutalitet,
avslag på medisinsk utstyr som var tilgjengelig.
Nektelse av vann i noen tilfeller,
da de var rett ved bredden av Rhinen, døde menn av dehydrering.
Av egen erfaring så jeg at de sårede ble stående uten tilsyn. Lt Joachim Buff, 19 år gammel krigsfange i B�derich og Rheinberg, 1945
Ingen brydde seg. Vi ble behandlet akkurat som storfe.
Det var ingen leir, bare Rhinengene,
som senere ble til et myrlendt morass.
Det var ingen telt eller ly av noe slag.
Og de hadde frarøvet oss alt.
Vi frøs alle, skalv av kulde, lå, satt på huk.
Vi prøvde å finne et tørt sted og lå der i det fri, selvfølgelig.
Jeg var vakt ved den amerikanske hærens fangeleir.
Jeg ble advart mot å snakke om det jeg opplevde, ellers ville jeg være i trøbbel.
Vel, forholdene i leiren var avskyelige. Martin Brech var en 19 år gammel menig,
Vi unnlot å mate dem ordentlig. US Army-vakt i fangeleiren, Remagen 1945
De fikk en boks med vannholdig suppe en gang om dagen. Det var så utilstrekkelig.
De kastet gress og ugress i den, da de kunne (?) finne dem.
De sultet og vi hadde ikke nok vann til dem engang.
Vi var i nærheten av Rhinen, så de ville krype under ledningene
i et forsøk på å få litt vann, og vi hadde maskingeværet dem da de gjorde det.
De hadde ingen tepper, ingen telt. Noen av dem hadde ingen overfrakker.
Og de bare sov i gjørma. Dette var april,
mot slutten av krigen, og det var en kald sen vår,
og så døde de og døde i stort antall.
Og det som imponerte oss alle sammen var lastebilene som fraktet likene.
Så da vi ble dyttet av kassebilene,
vi ble kjørt inn på engene i en stor flokk.
Og helt i begynnelsen ble vi fortalt over høyttaleren:
"Dere er ikke vanlige krigsfanger. Dere er avvæpnede fiender,
og faller derfor ikke inn under Genève-konvensjonen."
Og vi ble også fortalt, for å gjøre ting helt klart,
på Eisenhowers ordre, på engelsk og tysk,
at de ikke var kommet for å fri oss fra nasjonalsosialismen,
men å eliminere Tyskland en gang for alle.
Etter to og et halvt år veide jeg 30 kilo,
Jeg hadde mistet hjemmet mitt, land.
Jeg hadde mistet de fleste av mine slektninger, og jeg var helt alene i Øst-Tyskland.
Og jeg ville bare hjem, men vi kom aldri hjem.
Anna Tuerr var en 17 år gammel etnisk tysk sivilist
Flere millioner tyskere døde av alliert aksjon etter krigen
enn under krigen. Helt klart, 9 millioner flere døde tyskere
i de seks årene med fred, bare på grunn av alliert politikk.
De allierte regjeringene dekket over denne enorme nasjonale slaktingen
og gjør det fortsatt.
Emnet er et forbudt emne
og i USA er det et emne vi ikke ønsker å undersøke.
Så av disse grunnene har emnet blitt dekket opp til en viss grad. Major Merrit Drucker, US Army, pensjonert, tildelt Rheinberg, Tyskland 1987
Bare fornektelse av det, ikke se på det, ikke undersøke, ødelegge poster.
Umiddelbart etter andre verdenskrig, den jødiske poeten Abba Kovner
grunnla organisasjonen kalt Nakam,
bestående av en gruppe jødiske partisaner.
Abba Kovner har brukt sine siste år på ulovlig smugling av jøder til Palestina.
Selv om krigen var over for alle andre,
denne gruppen var så misfornøyd med dødstallene til tyskere
de begynte å jakte på europeere og drepe dem, tilfeldig.
De setter på lastebilene Die Juden kommen � jødene kommer,
å skremme befolkningen. Prof. Dina Porat Avd. Jødisk historie - Tel Aviv University
I lastebilen ville vi legge ham ned.
Kjør deretter til en skog der andre medlemmer av enheten ventet.
Så utførte vi rettssaken.
Så de ble i skogen. Og de dro aldri.
Noen ganger skjøt jeg dem selv.
Jeg husker jeg en gang beordret en mann til å grave sin egen grav.
I femten minutter gravde han mens jeg sto ved siden av ham.
Da det var dypt nok til at han kunne legge seg ned,
bom! Det var det.
Et av målene deres var døden til seks millioner europeere
gjennom å forgifte vannforsyningen deres.
Vi ønsket å forgifte 6 millioner tyskere.
De ønsket at tyskerne skulle oppleve redselen ved vilkårlige drap.
Denne planen ble kalt plan A.
Plan B var å forgifte noen tusen brød
på bakeriet som forsynte fengsler og konsentrasjonsleire,
inkludert Dachau, hvor tyskerne nå ble internert av de allierte.
Det var en gruppe som så på sin oppgave som et ansvar.
Vi så på oss selv som representanter for jødene.
Som et første skritt ble Kovner sendt til Tel Aviv for å vinne støtten
av de jødiske lederne i det før-statlige Israel for planen om å forgifte tyskere.
Israels president og kjemiker Chaim Weizmann
var mottakelig og godkjent planen.
Chaim anbefalte en vitenskapsmann som vil lage gift for dem.
Forskerne jobbet ved Sieff Research Institute i Rehovot,
senere omdøpt til Weizmann-instituttet.
Tilbake til Europa på et britisk skip,
Kovner ble arrestert av britisk politi,
som tilsynelatende var kjent med handlingen.
På den tiden bar Kovner nok gift
å myrde innbyggerne i fire store europeiske byer
gjennom vannforsyningen deres, men han ble i stedet sendt til et egyptisk fengsel.
Plan A hadde mislyktes.
Dette var et forferdelig slag.
Vi hadde ikke giften, så vi kunne ikke gjøre noe.
Resten av organisasjonen omgrupperte seg tilbake i Tyskland
og den litauiskfødte jøden Joseph Harmatz overtok Nakam-ledelsen.
Han forlot ideen om å forgifte tyskernes vannforsyninger.
I stedet skaffet gruppen en liten mengde arsen
og gikk tilbake til den mer beskjedne brødforgiftningsplanen.
Så bestemte vi oss for at vi er klare til å gjøre det.
En lørdag kveld, i april 1945, brøt de seg inn i Stalag 13-leiren
i Nürnberg, og med en kunstnerpensel,
Harmatz malte 3000 svarte brød med gift.
Vi smurte 3000 brød...
som var nok til 12.000.
Omtrent 2280 SS-menn spiste brødet, sa han,
men kunne ikke si hvor mange, eller om noen, døde.
Nyhetsrapporter på den tiden sa at mer enn 200 mennesker ble innlagt på sykehus,
men nevnte ikke dødsfall.
Ifølge de pårørende ble alt gjort for å redde dem.
Alle fikk pumpet magen og alle ble reddet.
Men etterpå var det ingen offisielle uttalelser.
...men det jeg vet er at den amerikanske hæren har mobilisert alle ambulansene.
Og de hadde tusenvis.
Og de bar dem til alle mulige sykehus.
Og pumpet dem. Pumper ut.
Harmatz levde ut resten av livet
respektert og hedret av sine medjøder.
Den folkemorderiske terroristen Kovner
ble stille sluppet ut i jødiske israelske hender
etter bare ett år i varetekt.
Neste år forkledde den jødiske terrorgruppen Irgun seg som arabere
og bombet King David Hotel i Jerusalem, og drepte 91 mennesker.
Menachem Begin var lederen av denne terrorgruppen.
I fremtiden vil han bli kjent som Israels statsminister,
til tross for hans rasistiske og supremasistiske synspunkter og hans terrorbakgrunn.
Mellom 1945 og 1953 er det anslått mellom 9 og 15 millioner
etniske tyskere ble drept, hovedsakelig sivile.
Flere tyskere ble drept de årene etter krigen enn under hele krigen.
Sovjet overtok også de tyske leirene, åpnet igjen og fylte dem
med tyske og andre antikommunister, til og med sivile og kvinner.
Hundretusener omkom.
I løpet av de seks månedene etter krigens slutt,
Tysklands industriproduksjon falt med 75 %
og landbruksproduksjonen falt med 65 %. Tyskland var nå et dødt land.
MERKNAD Disse videoene er konstant under angrep
av anti-frie ytringsgrupper som ønsker å undertrykke sannheten
for å hindre at den når ut til et stort antall mennesker.
Disse anti-frie ytringsgruppene kan ikke tilbakevise fakta som presenteres i disse videoene.
Deres eneste utvei er sensur – å få videoene fjernet
for å hindre at offentligheten får kjennskap til informasjonen
og la dem bestemme seg selv.
Bidra til å beholde disse videoene og informasjonen i dem
tilgjengelig for publikum ved å laste opp på nytt eller "speile" dem på YouTube,
Daily Motion, Vimeo, Metacage, Facebook,
og andre video- og sosiale nettverkssider.
Ved å jobbe sammen,
vi kan bevare ytringsfriheten for alle på internett,
og ikke la den bli kontrollert av en liten minoritet.