AVERTISMENT Unii spectatori pot considera deranjant următorul videoclip. Se recomandă discreția spectatorului.
INUNDAȚII DE SÂNGE
Pe măsură ce comuniștii s-au mutat în vest,
au efectuat masacre brutale în mod regulat.
În Belarus, Estonia, Letonia, Lituania, Polonia, Ucraina și Rusia
mii de intelectuali nevinovați și criminali de gândire au fost măcelăriți.
Deja când comuniștii revendicau teritoriul de est al Poloniei,
mii de soldați polonezi au fost capturați cu brutalitate de Armata Roșie.
Stalin a ordonat apoi 15.000 de ofițeri polonezi
închis în lagăre speciale de la Kozelsks, Ostashkov și Starobielsk.
Parțial pentru că se temea că acești bărbați ar putea avea un potențial
de a porni o mişcare naţională capabilă
de a rezista în viitor la preluarea comunistă a Poloniei.
La 5 martie 1940, Stalin și Kaganovici
a semnat un ordin de executare a ofițerilor din armata și poliția poloneză.
Șeful poliției secrete evreiești Lavrentiy Beria a fost un măcelar infam
care și-a săvârșit crimele punându-le vina pe național-socialiști.
A trimis 20 de milioane de oameni în lagăre de muncă de sclavi.
Beria a condus apoi ceea ce se va numi masacrul pădurii Katyn.
În aprilie 1940, Stalin a ordonat peste 10.000 de ofițeri polonezi
dus în pădurea Katyn de lângă satul Gnyozdovo,
la mică distanță de Smolensk în Rusia,
unde au fost executate victimele.
Polonezii au fost duși în pădure purtând uniformele lor,
cu mâinile legate la spate
și apoi au fost împușcați în ceafă.
Mii de oameni au fost îngropați în gropi comune uriașe.
Multe dintre aceste victime nu au putut fi recunoscute ulterior de rudele lor
datorită faptului că trupurile şi feţele lor
fusese demolat cu brutalitate de Armata Roșie.
Unii polonezi au fost executați în închisoarea Kalinin și Harkov și în alte locuri.
Din totalul ucișilor, aproximativ 8.000 erau ofițeri
închis în timpul invaziei sovietice a Poloniei din 1939.
Alți 6.000 erau ofițeri de poliție
iar restul au fost arestați inteligența poloneză
pe care sovieticii i-au considerat agenți de informații,
proprietari de terenuri, sabotori, proprietari de fabrici, avocați, funcționari și preoți.
O estimare de aproximativ 22.000 dintre cei mai buni polonezi
au fost uciși de NKVD numai în acest masacru.
Când germanii au descoperit gropile comune la începutul anului 1943,
au adus un comitet european al Crucii Roșii numit Comisia Katyn,
cuprinzând 12 experți criminaliști și personalul acestora,
dar la procesele de la Nürnberg sovieticii doar i-au dat vina pe germani
pentru comiterea Masacrului de la Katyn,
iar britanicii, francezii și americanii i-au lăsat să facă asta.
Numeroși ofițeri germani au fost spânzurați greșit
pentru uciderea a mii de naționaliști polonezi nevinovați.
Crime care, de fapt, au fost comise de Stalin și NKVD.
Președintele Roosevelt intenționat și deliberat
a acoperit dovezile cine a comis cu adevărat aceste crime.
Că o astfel de corupție ar fi putut avea loc la niveluri înalte
a guvernului SUA în acei ani dovezi pe care ar trebui să le punem la îndoială
dovezi oficiale ale Holocaustului din al Doilea Război Mondial.
Raportul sovietic care ia acuzat pe germani pentru comiterea Masacrului de la Katyn
a fost listat la Nürnberg ca 054-URSS.
Membru al Comisiei speciale de stat, universitar NN Burdenko,
și membru al Comisiei speciale de stat, Mythropolitos Nikolai,
doi mincinoși evidenti cu o ordine de zi, au semnat acest raport.
Aceștia erau aceiași mincinoși cunoscuți care au semnat și raportul oficial sovietic
pe Auschwitz care a fost listat la Nürnberg ca 008-URSS.
Numai acest lucru ar trebui să fie un motiv de îngrijorare
oricui îi pasă cât mai puțin de adevărul obiectiv.
Raportul sovietic despre Auschwitz a fost semnat de doi mincinoși dovediți.
Sovieticii și-au ținut secrete propriile crime.
Abia în 1989, au fost eliberate documente comuniste, documentate faptul că
NKVD-ul sovietic a efectuat masacrul de la Katyn.
În 2012, World Press a raportat recentele lor constatări cu privire la masacrul de la Katyn.
Cum sa bănuit mult timp, Churchill și Roosevelt știau
că Stalin ordonase masacrul, dar le-a ținut gura în legătură cu asta.
SUA au acoperit-o.
La 17 noiembrie 1941, Stalin a emis ordinul 0428 prin care afirmă că
Partizanii comuniști s-ar îmbrăca în uniforme germane,
în special cele ale Waffen-SS
(?) și distrugeți toate așezările pe o zonă de aproximativ 40 până la 60 de kilometri adâncime
din principalele linii de luptă și să omoare fără milă populația civilă.
Era important să lăsăm câțiva supraviețuitori cu aceste atacuri
care avea să raporteze presupusele atrocități germane.
Această metodă de război a fost confirmată și de soldații germani
care a capturat mulți partizani ruși purtând uniforme germane.
Bolșevicii își sacrificau intenționat propriul popor în aceste moduri
pentru a crea propagandă antigermană
şi să insufle trupelor sovietice ura faţă de germani.
Pentru a transmite complet mesajul acasă,
şi ei fotografiaseră aceste orori.
Fotografiile celebre sunt acum favorite în presă,
folosit ca dovadă a presupusei ucideri sistematice în masă a evreilor.
Ordinul prevedea:
„Este important să avem supraviețuitori care să povestească despre „atrocitățile germane”.
În acest scop, fiecare regiment trebuie să formeze unități de vânători
de aproximativ 20-30 de bărbaţi puternici
cu sarcina de a detona și incinera satele...
când lucra în uniforme germane în spatele liniilor inamice
și distrugând acele avanposturi de așezări.
În rândul populației, trebuie să răspândim zvonul că
germanii ard satele pentru a-i pedepsi pe partizani”.
VIOLUL EUROPEI
Cu arsenalul lor gratuit completat de cele mai bune tancuri ale Americii,
pistoale Tommy, avioane, camioane, jeep-uri și chiar alimente și pături,
Armata Roșie a înaintat spre Germania dinspre est.
Complotul lui Stalin de a lua toată Europa de Est a fost ajutat
de obsesia lui Eisenhower și Marshall de a invada Europa din Anglia,
în loc să avanseze pur și simplu din subburta moale a Europei.
Până în iulie 1944, comuniștii au ajuns în Polonia și au avansat în Germania.
Principalul propagandist evreu al lui Stalin și membru proeminent al
Comitetul evreiesc antifascist sponsorizat sovietic, Ilya Ehrenburg,
a instigat Armata Roșie sovietică violul și uciderea civililor germani.
Referindu-ne la femeile germane,
Ehrenburg s-a bucurat trupelor Armatei Roșii care înaintau:
„Hag aia blondă este într-o perioadă proastă...”
La fel ca evreii din jurul lui Roosevelt,
Ehrenburg a căutat și exterminarea
și genocidul întregului popor german.
Ilya Ehrenburg a încurajat violul în masă și uciderea femeilor germane.
Pliantele lui Ilya au declarat:
„...Germanii nu sunt ființe umane...
Nimic nu ne oferă atâta bucurie ca cadavrele germane!”
Când soldații se apropiau de Danzig,
milioane de pliante au fost aruncate în aer asupra trupelor cu un mesaj
compusă de propagandistul Ehrenburg și semnată de Stalin.
OMOARA-I PE TOTI
BĂRBAȚI, BĂTRÂNI
COPII, ȘI FEMEILE
DUPĂ CE V-AȚI AMUSAT CU ELE.
Ucide, NIMIC IN GERMANIA ESTE NEVINĂ.
NI CEI VII, NICI NENASCUTI
RUMPĂ MANDRIA RASIALĂ A FEMEEI GERMANE
IA-O CA PRUDA TA LEGITIMĂ
Ucideți, soldați curajoși
AL ARMATEI SOVIETICE VICTORIOASE.
A apărut o orgie inimaginabilă de violență și viol,
care remarcă unul dintre cele mai groaznice episoade din istoria omenirii.
Cel puțin 2 milioane de femei germane, tinere și bătrâne,
au fost violate în grup, sodomizate și bătute.
Adesea având în vedere copiii sau membrii familiei lor.
Partide de soldați au făcut raid în case.
În orgii sălbatice de violență în stare de ebrietate,
femeile erau pătrunse cu sticle sparte sau baionete.
Totul a fost la fel,
fie că comuniştii au violat lângă copii sau bătrâne.
Femeile au fost violate nu o dată sau de două ori,
dar de zece, douăzeci, treizeci și o sută de ori.
Mamele au fost violate în prezența copiilor lor.
Fetele au fost violate în fața fraților lor.
Chiar și femeile îngrozite care au fugit la biserici și spitale
au fost vânați, violați și torturați până la moarte.
Călugărițele, fetițele și femeile în vârstă erau infectate cu boli venerice.
Au fost cazuri în care sânii au fost tăiați
iar victimele incendiate după ce au fost violate.
Unele femei germane au fost forțate sub amenințarea armei
să se descurce cu cadavre putrezite.
Femeilor însărcinate li s-au tăiat copiii din trup.
Unii bebeluși au fost loviti cu capul.
O femeie goală a fost bătută în cuie printre mâini într-o postură răstignită.
O femeie de 84 de ani a fost găsită stând pe o canapea,
jumătate din capul căruia fusese tuns cu un topor sau o cazma.
Femeile, inclusiv copii și bătrâni, au fost toate ucise într-o manieră bestială.
Pe măsură ce ultimele buzunare ale rezistenței germane din Est se predau,
o fată și-a amintit:
„Violul a început aproape imediat și a existat o răutate în acte”.
Este mai mult decât un simplu viol... este masacrul spiritual,
distrugerea deliberată a femeii germane prin viol.
Și soțul tău vede asta. El este avertizat:
„Dacă faci ceva, te tăiem în jumătate.
Vedeți acest fierăstrău pe care îl avem aici? Vă vom tăia literalmente în jumătate.”
Cei mai noti infractori
erau trupele de ariergarda NKVD aproape complet evreiești
iar trupele mongoloide din republicile asiatice
din Extremul Est al URSS.
La aceste trupe le-a reprezentat nemțoaica
tot ce urau la europenii albi,
astfel mândria noastră urma să fie zdrobită.
Mulți dintre etnicii ruși din armată
de asemenea, considerau aceste trupe conduse de evrei ca fiind total nemiloase.
În general, comisarii din armata rusă erau evrei.
Acum, erau o mulțime de comisari,
dar aceștia sunt ofițerii politici care sunt în fiecare unitate de mai sus,
Presupun că deasupra unui pluton,
care sunt acolo pentru a se asigura că toată lumea urmează linia partidului,
Toată lumea este un comunist bun, toată lumea este un bun urător german.
Cu alte cuvinte, ai acești oameni,
acești comisari evrei îi împușcau pe soldați să omoare mai mult, să omoare mai mult.
Ucide mai mult. Viola mai mult.
Și practic, ei sunt majoretele care merg împreună cu fiecare unitate,
cam de dimensiunea unei companii, aș spune.
Și deci ai acești băieți soldați nesofisticați, tineri.
Ai comisari evrei care îi încurajează
a face cel mai bine la nivelul mort.
Și așa, când cineva ca Ilya Ehrenburg,
în mâna dreaptă a lui Iosif Stalin, spune că nu numai că este în regulă,
dar este aproape o poruncă pentru tine să iei femeile germane,
Joacă-te cu ei, violează-i de câte ori vrei și apoi omoară-i,
asta sună ca un ordin, care este sfințit.
Acest lucru este sancționat de guvernul sovietic.
... și apoi, femeie, vino cu mine
și am spus "nu, nu mergem cu tine"
și apoi mi-a luat cumnata cu el,
a scos-o afară,
trebuie să fi fost...
un grajd mic
macar...
am auzit 3 focuri.
Apoi s-a întors
si noi l-am intrebat...
Da, a împușcat-o...
ea rezistase!
Și atunci ne-a vrut și pe noi
și am spus nu,
atunci mai degrabă să fim și noi împușcați...
și...
apoi a avut mai întâi
împușcat pe bunica
chiar avea de gând să ne împuște...
apoi am început să ne rugăm...
și ne-am rugat cu toții împreună.
si dupa aceea,
tatăl meu a strâns mâna tuturor
si si-a luat la revedere...
și apoi...
l-a împușcat pe tata.
Și după aceea mama mea.
Apoi a văzut că încă mai trăiesc,
a tras de mine
și apoi a vrut să mă violeze
și...
am rezistat
și apoi m-a bătut
cu patul puștii pe capul meu
și apoi m-am gândit
acum o să leșin,
dar nu am leșinat,
apoi m-am comportat de parcă eram inconștient
și tot timpul am stat întins acolo,
îmi asculta bătăile inimii.
M-a ascultat dacă eram încă în viață
și apoi mi-a tăiat pantalonii
și tăiați-mi toate hainele
si apoi m-a violat...
Nu...
a făcut un pas înapoi
uită-te în cărucior pentru copii,
copilul era încă în viață,
apoi a tras de 3 ori prin căruciorul pentru copii,
apoi m-am gandit...
de ce nu erau gloanțe alea pentru mine...
Dacă ai afla că unul dintre colegii tăi a violat pe cineva?
Nimeni nu a băgat în seamă.
Dimpotrivă, soldații și-au spus totul
A fost considerat aproape eroic sau curajos...
...sa te culci cu o femeie - sau mai multe
Chiar dacă cineva a fost ucis - ei bine, a fost un război...
Deci nu era mare lucru dacă un soldat se culca cu o femeie sau o fată.
Mii de femei germane s-au sinucis,
mai degrabă decât să se supună ororii.
Multe femei s-au înecat toate împreună
cu proprii copii în cel mai apropiat râu.
Femeile care țineau copiii de mână alergau spre apă.
Au fost și familii întregi, inclusiv persoane în vârstă.
Mulți se legaseră împreună.
Nu am înțeles ce făceau.
Erau și persoane care alergau în sus și în jos pe malul râului,
și copiii care își pierduseră familiile.
Acolo era o priveliște îngrozitoare
dintre cei care intraseră în apă în noaptea precedentă -
trupurile alea umflate, roșcat-albastrui.
Mama ne-a prins
și voia să fugă cu noi în râu.
Am țipat amândoi.
Aproape ajunsesem la râu, dar bunica a reușit să ne oprească
și nu am sărit înăuntru.
Eram într-o asemenea stare, tremuram.
Am spus: „Intră, unul câte unul”
Era o intrare în acest bloc...
...cu scări care duc la subsol
Am spus: „Adu-i la interogatoriu”
Am avut cuțitul meu special și, pe măsură ce au intrat...
...le-am tăiat gâtul
I-am cuțit pe mulți dintre ei.
După cum știți, corpul uman este format din 70% apă.
Este 70% apă, deci corpul uman este foarte vulnerabil
Așa că îi bagi cuțitul între coaste...
... cade jos și atât.
Cuțitul meu era foarte ascuțit
Îl înjunghii aici și iese aici...
... și fără gât. Asta este.
Fără țipete, nimic.
Nu crezi că a fost o crimă de război?
- Ce? - Ce le-ai făcut acestor germani.
Cred că a fost o crimă de război? Nu, eu nu.
Altfel nu aș fi făcut-o.
Se estimează că 2 milioane de femei germane
au fost violați de soldații Armatei Roșii.
Un deținut era un băiat de 14 ani.
Gardienii i-au turnat benzină pe părul negru și creț și i-au dat foc.
Băiatul a înnebunit.
Statuia unui soldat bolșevic care violează o femeie europeană însărcinată a fost îndepărtată
Gdansk din Polonia, după un potop de plângeri din partea comunității evreiești locale.
Bărbații, băteau cu un Totschlager, un „Bătător până la moarte”,
este un arc lung de oțel și la capăt este o minge mare de plumb
și o folosești ca o rachetă de rachetă.
Brațul tău, încheietura mâinii... încheietura mâinii și arcul,
scot o lovitură triplă în fața unui german.
Unul dintre gardienii Lolei mi-a spus:
— Da, nemţii din închisoarea Lolei erau mai prost decât Lola.
Lola nu a fost închisă într-o cameră zi și noapte.
Nu a fost torturată noapte de noapte.
Ea însăși care mi-a spus:
„Mulțumesc lui Dumnezeu, nimeni nu a încercat să ne violeze. Germanilor nu li s-a permis”.
Dar toate acestea s-au întâmplat cu fetele germane din închisoarea Lolei din Gleiwitz.
Acum, Biroul Securității Statului era o organizație guvernamentală poloneză.
Conducătorii erau evrei polonezi.
Șeful biroului din Varșovia era evreu.
Directorii de departament – ​​toți sau aproape toți erau evrei.
În provincia în care era Lola, Silezia...
În Silezia, directorul biroului securității statului era evreu.
L-am cunoscut la Copenhaga, un om mic cu chel.
Directorul închisorilor era evreu.
Secretarul securității statului era evreu.
Și în Silezia în 1945, 3/4 dintre ofițeri, 3/4 erau evrei.
Am intervievat 24 și am aflat că biroul securității statului
acordă 227 de închisori pentru civilii germani.
În acest singur lagăr, am găsit certificate de deces pentru 1583 de germani.
În alte lagăre, în alte închisori, au murit mii de civili germani.
Bărbați germani, femei, copii, bebeluși.
Într-o tabără, era o baracă pentru 50 de bebeluși.
Erau în pătuțuri, dar doctorul de lagăr, era evreu, doctorul Cedrowski;
Nu a încălzit barăcile, nu le-a dat bebelușilor lapte
și 48 din cei 50 de bebeluși au murit.
În total, au murit între 60.000 și 80.000 de germani
în custodia ofiţerilor Securităţii Statului.
Reporterii evrei care știau despre asta nu au scris despre asta.
Există un reporter care lucrează chiar acum în New York City.
A fost în Polonia imediat după al Doilea Război Mondial.
Îmi spune: „Orice îți spun nemții, crede-mă, e adevărat”,
dar el însuși nu a scris niciodată despre asta.
Adevărul a fost ascuns și încă este acoperit.
ULTIMELE ZILE ALE AL TREILEA REICH
În februarie 1945, Stalin a călătorit în stațiunea Ialta de la Marea Neagră
pentru a participa la cea mai istorică dintre cele trei mari conferințe ale războiului.
La Conferința de la Ialta,
s-a făcut complotul de remodelare a lumii postbelice.
Cel mai mare câștigător a fost Stalin.
Churchill i-a mormăit lui Stalin:
„Am ucis șase sau șapte milioane de germani
și probabil că va mai fi un milion sau cam așa ceva
ucis înainte de sfârșitul războiului”.
Spionii comuniști Alger Hiss și Harry Hopkins l-au influențat puternic pe Roosevelt
și s-a decis că după înfrângerea Germaniei,
sovieticii aveau să ocupe Europa de Est.
În cele din urmă, sovieticii se vor alătura războiului împotriva Japoniei
și să fie furnizat cu arme americane pentru efort.
După ce Japonia a fost înfrântă,
sovieticii ar ocupa Coreea de Nord (fără aprobarea Coreei),
și Manciuria în China (fără aprobarea Chinei.)
Milioane de prizonieri ruși capturați de germani,
precum și refugiații ruși care fug de Stalin,
ar fi returnat cu forța lui Stalin pentru a fi executat sau lucrat până la moarte.
Germania ar fi împărțită în jumătate, ca și capitala Berlinului.
Formarea unei Noi ordini mondiale comuniste - Națiunile Unite,
ar fi făcut după război.
La 28 aprilie 1945, când înfrângerea totală era iminentă pentru Europa,
Mussolini a încercat să evadeze în Elveția neutră,
dar partizanii comuniști italieni l-au capturat pe Mussolini
și iubita lui Clara Petacci, împreună cu câțiva dintre prietenii lor.
După un proces amplu,
amândoi au fost executați lângă Lacul Como, în nordul Italiei.
Mussolini a fost dezbrăcat, torturat și violat,
și Clara Petacci a fost violată de mai multe ori înainte de a fi ucisă.
Nu numai că Clara a fost violată în grup de comuniști,
dar toate femeile din grupul fugit cu Mussolini
a suferit aceeași soartă.
La sfârșitul iadului, a fost ucisă alături de bărbatul pe care îl iubea.
Acești monștri umani au sodomizat cadavrul lui Mussolini,
au urinat pe ea și au lovit cu piciorul și i-au bătut trupul
până când abia a fost recunoscut ca om.
Cadavrele au fost apoi aruncate într-o grămadă
în piaţa suburbană din oraşul Milano.
Cel puțin un membru al serviciilor secrete britanice și numeroși comuniști
biciui o mulțime într-o frenezie.
Au atacat cadavrele în toate modurile posibile.
În cele din urmă, cadavrele au fost ridicate și atârnate cu capul în jos pe cârlige pentru carne.
Un martor ocular american a descris mulțimea ca fiind sinistră,
depravat și scăpat de sub control.
Nu a fost nimic care să-i împiedice pe aliați să ia capitala Germaniei
înainte ca armata sovietică în avans să poată ajunge acolo.
Cu toate acestea, câinele lui Roosevelt, Eisenhower,
ar găsi din nou o modalitate de a întârzia înaintarea aliaților,
astfel încât să câștige timp pentru ca Stalin să înainteze în Berlin dinspre est.
Pe 28 martie, Eisenhower i-a trimis chiar un mesaj lui Stalin
asigurându-l că înaintarea Aliaților se va concentra asupra
Germania de Vest în primul rând pentru a da Berlinul lui Stalin.
Pe 15 aprilie, Eisenhower a mers chiar atât de departe încât a emis un ordin de oprire
interzicând comandanților aliați să treacă râul Elba.
Generalii Montgomery și Patton
au fost extrem de supărați de acest ordin de a opri avansul.
Ordinele lui Eisenhower au părăsit Berlinul
și toată Europa de Est până la comunismul sovietic.
Hitler auzise despre moartea lui Mussolini în timp ce se afla în buncărul său din Berlin.
Alături de el se afla mereu credincioasa Eva Braun.
Înconjurat de înalta lui comandă,
erau acolo din 16 ianuarie 1945.
bombardamentele lui Churchill asupra civililor germani
iar violul Germaniei a continuat non-stop.
Până în primăvara anului 1945, situația devenise aproape fără speranță pentru germani.
Armata Roșie ajunsese la râul Oder,
care a fost ultimul mare obstacol natural înainte de Berlin.
Germania ar fi acum înconjurată de la fiecare frontieră.
Sovieticii aveau de două ori mai mulți oameni decât Wehrmacht-ul și de patru ori mai mulți tancuri.
Stalin a susținut că are 6 milioane de oameni
împotriva celor 1 milion de germani rămași din fiecare unitate pe care Reich-ul a putut găsi.
Hitler știa că era înconjurat.
În fața unei anumite înfrângeri, voluntari străini, bătrâni, femei și copii
pregătit pentru ultima luptă împotriva cotelor fără speranță.
Băieții Tineretului Hitler s-au pregătit și ei pentru ultima bătălie.
Singurul lucru care stătea între rai și iad
au fost trupele germane rămase.
Pe 19 aprilie, trupele sovietice au ajuns în suburbiile Berlinului.
Fiecare apărător disperat rămas al Germaniei
ar fi eliminate în luptele de stradă casă cu casă.
Teroarea Roșie nu a mai putut fi oprită.
Lupta a îmbrățișat pe toți cei din zona de luptă.
Visele lui Hitler de a avea o lume liberă fuseseră spulberate într-un milion de bucăți.
Deși Hitler avea pe pilotul său de luptă îngerul păzitor Hanna Reitsch,
Hanna era atât de devotată lui Hitler
că a primit o Cruce de Fier în al Doilea Război Mondial.
Reitsch a fost, de asemenea, prima femeie care a pilotat un elicopter,
un avion-rachetă și un avion de luptă cu reacție.
Și pe 29 aprilie,
și-a zburat cu avionul ușor în inima haotică a Berlinului
să facă o încercare îndrăzneață de salvare oferind o ieșire lui Hitler,
dacă voia să scape din cetatea asediată.
Hanna Reitsch a fost ultima șansă a lui Hitler de a scăpa.
Hitler i-a spus Hannei:
"Ești o femeie foarte curajoasă. Mai există loialitate și curaj în lume."
Dar alesese deja să-și întâlnească destinul la Berlin.
El ar rămâne.
Eva Braun și Adolf Hitler s-au cunoscut când ea avea doar 17 ani,
și a lucrat ca asistentă pentru fotograful Heinrich Hoffmann,
care a devenit cameraman personal al lui Hitler.
Hitler și Braun s-au iubit în 1932.
Acum, 13 ani mai târziu, când forțele germane rămase erau copleșite,
Eva a scris într-o scrisoare către prietena ei, Herta Schneider:
„Ne luptăm aici până la sfârșit,
dar mă tem că sfârșitul amenință din ce în ce mai aproape”.
Pe 29 aprilie, Hitler a decis să se căsătorească cu amanta lui de multă vreme Eva Braun.
Ceremonia s-a încheiat cu Goebbels și Bormann ca martori.
Hitler a semnat certificatul de nuntă, dar când a venit rândul Evei
a început să-și scrie numele de familie ca Braun înainte de a tăia litera B,
și în schimb scriind Eva Hitler.
Braț la braț, Hitler și-a condus mireasa la birou pentru nunta.
Hitler a recunoscut acum pentru prima dată că totul a fost pierdut.
Hitler a spus:
„Totul este pierdut, împachetează-ți lucrurile și pleacă.
Trebuie să pleci și, într-o oră, ultimul avion te va scoate afară.”
După acel moment de tăcere,
Eva Braun a făcut un pas înainte, s-a dus la el și l-a luat de mână și a spus:
— Dar știi că voi rămâne cu tine.
La mai puțin de două zile de la nuntă, pe 30 aprilie,
Hitler și mireasa lui și-au încheiat viața împreună.
Erau căsătoriți de doar câteva ore.
Eva a luat o capsulă cu cianura, și i-a băgat-o în gură. Ea a murit pe loc.
Hitler și-a luat arma, și-a pus-o la tâmplă dreaptă și a tras.
Câinele lui Hitler, Blondi, a fost și el otrăvit.
Membrii personalului au purtat cadavrele în pături
și i-a înmuiat cu benzină pe care au găsit și le-a dat foc.
Hitler nu a vrut să fie predat bolșevicilor barbari,
pentru că știa ce i-au făcut lui Mussolini.
Astfel, să-și ia viața și să-i dea foc trupului a fost propria sa dorință.
Cu o zi înainte de a se sinucide, Hitler și-a dictat testamentul politic,
un bilet de sinucidere în care neagă orice responsabilitate pentru începerea războiului.
Până la sfârșit, când Hitler nu a avut nimic de câștigat,
a vrut ca lumea să știe că nu a vrut niciodată război.
„Nu este adevărat că eu sau oricine altcineva din Germania am vrut război în 1939.
A fost dorit și provocat doar de oameni de stat internaționali,
fie de origine evreiască, fie lucrează pentru interese evreiești...”
TESTAMENTUL FINAL AL ​​LUI HITLER
7 mai 1945 - Generalul Jodl a semnat un act de predare.
Cu toate acestea, nu a fost semnat de Karl Donitz. Prin urmare, legal,
Germania ca țară nu s-a predat după al Doilea Război Mondial.
Aceasta înseamnă că Republica Federală Germania, înființată de Occident,
precum și Republica Democrată Germania, instalată de sovietici,
ambele erau ilegale conform dreptului internațional,
întrucât fiecare fusese construit pe un stat suveran consistent.
Pe 5 iunie 1945, Aliații au anunțat
că vor guverna Germania din patru zone de ocupație diferite.
Câte unul pentru fiecare dintre cele patru puteri - sovietic, britanic, francez, american.
Churchill a declarat război pentru a apăra Polonia,
dar, în schimb, s-a aliat cu Stalin, și-a acoperit crimele
iar apoi i-a dat Polonia.
Albert Einstein este astăzi venerat drept cel mai mare geniu al secolului al XX-lea.
Einstein a fost un fizician evreu și membru al Partidului Comunist German.
un sionist și un susținător al regimului de măcel bolșevic
în Uniunea Sovietică.
El este creditat cu crearea teoriei generale și speciale a relativității a lui Einstein.
Scrierile sale au fost acuzate de plagiat
de mulți istorici și cercetători.
Una dintre cele mai faimoase ecuații matematice din lume, E= mc�,
a fost publicată pentru prima dată de Olinto De Pretto
Cu 2 ani înainte de publicarea ecuației de către Einstein.
Ecuația, E= mc�, ar trebui numită pe bună dreptate ecuația Pretto.
El a fost un comis. El spune că a fost un pacifist,
dar voia război cu Germania, de fapt voia să genocidă nemții.
Era un citat în care spunea:
„Germanii pot fi uciși sau constrânși după război,
dar nu pot fi reeducaţi la un mod democratic de gândire şi acţiune.
Se speră că până la sfârșitul războiului vor fi uciși în mare parte.”
Albert Einstein a spus asta.
La Universitatea Lincoln din California, Einstein a ținut un discurs
în care a numit rasismul o boală a albilor și a adăugat:
„Nu intenționez să tac despre asta”,
dar era vehement antinaționalist și anti-alb,
dar foarte foarte pro-evreiesc.
De fapt, i s-a oferit președinția Israelului.
El a refuzat politicos oferta spunând:
„Sunt profund mișcat de oferta statului nostru Israel
și deodată întristat și rușinat că nu pot accepta”.
A fost un sionist dur, dar s-a opus naționalismului în orice rând pentru europeni.
De fapt, a vrut să-l zdrobească.
Deci, ce ne-a dat, oricum?
Totul este relativ. Relativ... Relativism moral, nimic nu este sigur,
nu există un absolut, orice este valabil, ce este adevărul, oricum,
nu are nici un sens în afară de relativism, desigur, nu?
Deci, doar viziunea lui asupra universului este cea corectă,
pe care toți ne sufocăm de moarte, (?) nu?
Și mulți fizicieni nu sunt de acord cu teoriile sale,
pentru că asta e tot ce sunt, sunt teorii.
Ei bine, cum este el... cum a ajuns chiar atât de mare în primul rând?
Ei bine, este un fapt că munca lui nu a fost doar idei întortocheate, neștiințifice,
dar că știința a fost plagiată.
Știu că „Red Ice” (acest program) a făcut o emisiune despre asta,
un spectacol grozav despre asta, care acoperă acest lucru în detaliu.
Scrierile sale includ populara sa carte din 1924 „Semnificația relativității”,
care a fost plagiat din transformarea Lorentz.
Plagiatul echivalenței masă-energie,
bazat în mare parte pe lucrările lui George Fitzgerald și Hendrick Lorentz,
Fizicieni teoreticieni irlandezi și olandezi...
și, de asemenea, opera fizicianului francez Henri Poincaré.
El a dezvoltat teoria relativității cu ani înaintea lui Einstein.
Și devine mai rău. Plagiatul lui Paul Gerber
lucrări inovatoare privind viteza gravitației. Bine, acesta a fost un tip german.
Și ideea că viteza luminii a fost o constantă,
era independent de mișcarea sursei sale, nu era deloc a lui Einstein,
dar a fost propusă de omul de știință scoțian James Maxwell în 1878.
De asemenea, Bernhard Riemann, un german, a fost primul care a dezvoltat
o geometrie solidă non-euclidiană, care stă la baza tuturor matematicii
el descria relativitatea.
De asemenea, continuă, Heinrich Hertz, părintele unității de frecvență,
Vibrația sonoră a lui Hertz a descoperit asta
încărcături electrice iluminate cu lumină ultravioletă
și creează mai ușor scântei electrice.
Ei bine, în 1905, Einstein a publicat o lucrare în care explică acest lucru,
același experiment din efectul fotoelectric al lui Hertz,
și de fapt descoperirea lui Hertz a dus la revoluția cuantică,
și totuși Einstein a fost distins cu Premiul Nobel în 1921
pentru descoperirea legii efectelor fotoelectrice, bine?
Continuă, Nikola Tesla. Nu-l suporta pe Einstein.
De fapt, i-a spus că este un bătrân.
El a făcut o analiză liniștită a teoriei relativității a lui Einstein numindu-o
„o ținută matematică magnifică care fascinează,
uimește și îi face pe oameni orbi la erorile de bază.
Teoria este ca un cerșetor îmbrăcat în violet
pe care oamenii ignoranți îl iau drept rege.” El a spus asta în 1935.
John Murray Cuddihy, un genial sociolog cunoscut, a spus
Einstein a fost motivat de dorința de a distorsiona și distruge știința occidentală.
Foarte, foarte precis.
Dayton Clarence Miller, președintele Societății Regale Astronomice din Marea Britanie,
nu a fost de acord cu toată teoria lui Einstein.
El a avut propria sa teorie a spațiului absolut, ceea ce este interesant. Și continuă.
O sută de prestigioși oameni de știință austrieci și germani
l-a denunţat în această carte Hundert..., nu ştiu cum să o spun.
Autoren Gegen Einstein, o voi ridica chiar aici...
...l-a acuzat că este un pseudomisticism... pseudomistic
și doar speculând totul, practic. O sută de oameni de știință.
HL Mencken:
„Există motive temeinice să credem că Einstein nu va rezista:
pe termen lung spațiul său curbat poate fi clasificat cu
umflături psihosomatice ale lui Gall și Spurzheim”.
Alți doi oameni de știință străluciți.
Deci, ideea este că nu am fi în epoca de piatră fără el.
Cu greu. Până acum am cultiva alte planete, nu?
Și apoi oamenii care spun „oh, ești doar gelos pe el” sau
„Oh, pentru că este evreu”. Nu, pentru că a fost un hoț,
un mincinos și un plagiator și o persoană îngrozitoare în viața sa privată.
Și, știi, oamenii adevărați geniali nu l-au putut suporta
și l-au privit ca pe un ticălos.
Un ticălos și un mincinos și un plagiator, pentru că era.
Și Einstein i-a criticat pe oamenii de știință de care se simțea amenințați, adevăratele genii,
precum Erwin Schrodinger - Teoria cuantică, Werner Heisenberg, Hilbert, Planck.
El era de fapt cel gelos care ataca toate acestea,
dar a fost susținut ca arhetipul strălucirii,
geniu și știință, cel mai deștept om în viață. Și era evreu, nu?
Deci, el este doar o creație pură, practic, a unui hype media evreiesc
care a fost fabricat în anii 20. Practic, ca o vedetă pop.
Dar a fost un comis care a picat examenul de admitere la facultate
și au furat cu nerușinare adevărate genii.
Deci, el este tot fum și oglinzi. E un fraudulos, oameni buni.
Și nu știu dacă ați mai auzit asta, dar este masiv.
Germania, Henrik, așa cum ai spus, era înfloritoare.
Adică, doar minți uimitoare ieșeau din Germania în această perioadă.
Nu e ca și cum Einstein a scos Germania dintr-un fel de epoca de piatră și au fost,
știi, „Nu vom avansa fără strălucirea lui”, nu?
În timp ce Europa era încă în pace în 1939,
dezvoltarea bombei atomice americane
a fost propus de Albert Einstein, Eugene Wigner și Leo Szilard,
toți evreii, la Roosevelt. I-au scris o scrisoare
în care au descris puterea unei potențiale bombe atomice.
Einstein a insinuat în mod fals că Germania lucra deja la o bombă atomică
și îl îndeamnă pe Roosevelt să construiască o astfel de armă.
Din acest efort a apărut Proiectul Manhattan,
în care s-a făcut dezvoltarea bombei atomice.
Liderul era Robert Oppenheimer.
Dezvoltatorii au fost Richard Feynman, Owen Chamberlain,
Enrico Fermi, Edward Teller, John Neumann și alții.
În după-amiaza zilei de 12 aprilie 1945, Roosevelt a murit într-un accident vascular cerebral masiv.
Omul de afaceri eșuat și membru KKK,
Vicepreședintele Harry Truman, acum devenit președinte.
Cercul interior evreiesc și comunist al lui Roosevelt a continuat să conducă spectacolul,
în timp ce Truman din Missouri a rostit discursurile.
EROARE ÎN JAPONIA
În aprilie și mai 1945, Japonia a făcut trei încercări
prin Suedia și Portugalia neutre pentru a pune capăt pașnic războiului.
În august, Japonia a încercat, prin canale sovietice neutre, să negocieze capitularea.
Fiecare încercare de pace făcută de Japonia ar fi, de asemenea, fără rezultat.
Ignorând pledările japoneze pentru pace,
Aliații se vor pregăti în schimb pentru atacuri majore asupra Japoniei.
Forțele Aeriene ale Statelor Unite au efectuat raiduri de bombardare
împotriva a aproximativ 60 de orașe japoneze, cum ar fi Tokyo, deja în 1942.
Acum, în noaptea de 9 spre 10 martie 1945,
2.000 de tone de exact același tip de bombe incendiare
a căzut pe Dresda cu o lună mai devreme,
a fost angajat în atentatul terorist genocid de la Tokyo.
Ordinul a venit de la generalul Forțelor Aeriene, Curtis LeMay,
să zboare cât mai jos posibil și să bombardeze casele japoneze și alte clădiri,
care erau făcute din lemn sau hârtie, pentru a produce cât mai multe ravagii.
Mii de civili au fost arși sau asfixiați până la moarte.
Cadavrele arse a 100.000 de civili morți au acoperit străzile.
Milioane de japonezi nevinovați au fost răniți și lăsați fără adăpost.
Atentatele se vor repeta pe 23 și 25 mai.
Generalul Forțelor Aeriene Americane, Curtis LeMay, s-a lăudat cu asta
bombardierele americane îi împingeau pe japonezi înapoi în epoca de piatră.
Acest lucru va fi însă umbrit mai târziu de următoarele bombe atomice,
care au fost aruncate pe Hiroshima și Nagasaki.
Aceste bombardamente s-au soldat cu decese imediate
de aproximativ 100 până la 150 de mii în Hiroshima
și 60 până la 80 de mii în Nagasaki
din rănile suferite de explozii și boala acută de radiații,
și chiar mai multe decese din cauza efectelor pe termen lung ale radiațiilor ionizante.
Între cele două bombardamente,
Stalin a încălcat pactul de neagresiune sovieto-japonez din 1941
și a declarat război unei Japonii deja bătute.
Trupele sovietice chiar au început să se reverse în Manciuria,
copleșind forțele japoneze de acolo. Al Doilea Război Mondial se terminase în sfârșit...
Japonia s-a predat pe 15 august 1945.
GENOCIDUL GERMANIEI
„Bătălia nu determină cine are dreptate, ci doar cine a rămas.
Am distrus fasciștii, nu fascismul; Am distrus oameni, nu idei.
Triumfurile noastre nu au servit drept dovadă că democrația este cea mai bună pentru lume,
mai mult decât au dovedit că victoriile ruseşti
comunismul este un sistem ideal pentru întreaga omenire.” – Peter Bowman
Generalul Patton a avertizat să-l lase pe Stalin să ajungă la Berlin înaintea americanilor.
După o vizită la Berlinul ruinat, el i-a scris soției sale pe 21 iulie 1945:
„Berlinul mi-a dat blues.
Am distrus ceea ce ar fi putut fi o cursă bună,
și suntem pe cale să-i înlocuim cu sălbatici mongoli.
Și toată Europa va fi comunistă.
Se spune că pentru prima săptămână după ce au luat Berlinul,
toate femeile care alergau au fost împușcate, iar cele care nu au fost violate.
Aș fi putut să o iau în locul sovieticilor, dacă mi s-ar fi permis”.
Cum războiul se terminase acum,
a fost implementat planul Morgenthau de genocid evreiesc
pentru distrugerea totală a industriei germane
şi înrobirea rasei germane.
Câștigătorii ar înfometa acum milioane de germani, majoritatea civili,
la moarte, pentru a aplica pedepse colective poporului german.
Adevăratul coșmar al Germaniei era pe cale să se desfășoare
întrucât comuniștii au impus Germaniei o pedeapsă colectivă
care va face ca Tratatul de la Versailles să se micșoreze în comparație.
În cel mai mare act de epurare etnică pe care l-a văzut vreodată lumea,
puterile aliate au impus o nouă domnie a terorii, distrugerii, jafurilor,
foametea, violul și uciderea în masă a poporului german.
Armatele aliate de ocupare au tăiat (?) 25% din cele mai fertile pământuri ale Germaniei.
Refugiații germani au fost apoi atacați și violați de Armata Roșie
precum și bandele de partizani evrei care au capturat și ocupat
casele furate ale refugiaţilor germani.
Churchill a susținut expulzarea a 15 milioane de civili germani ocupați
din teritoriile pe care le-au locuit.
Peste 3 milioane de germani au murit în timpul migrațiilor forțate.
Aproximativ 2 milioane de civili, majoritatea femei, copii și bătrâni,
și 1 milion de prizonieri de război.
Între 1939 și 1945, aproximativ 7 milioane de prizonieri germani,
au fost încărcate în vagoane de vite și transportate în Gulagurile sovietice.
Majoritatea dintre ei nu și-ar mai vedea niciodată familiile.
Stalin a emis ordinul 270,
ceea ce însemna că toţi prizonierii ruşi capturaţi de germani
ar fi acum trimis în lagărele morții și ulterior executat.
Chiar și soțiile lor ar fi trimise în Gulag.
Civili germani și aliați anticomuniști de pretutindeni au fost adunați,
violat, sodomizat, înecat în gropi, torturat
și mutilat genital, ars de viu și executat.
Șiruri de cadavre atârnau în copaci.
Pedeapsa crudă a fost aplicată împotriva a sute de mii de cei etichetați
ca colaboratori naziști, a căror singură crimă a fost să facă pace cu Germania
sau să fi luptat împotriva sovieticilor pe Frontul de Est
ca membri ai unităţilor germane SS.
Franceze care s-au întâlnit cu soldați germani în timpul ocupației
au fost umiliți de că li s-au bărbierit capul chel sau dezbrăcat.
Familii de refugiați anticomuniști care și-au urmat apărătorii germani
pe măsură ce se retrăgeau din Est au fost transportați înapoi și la Stalin
unde au fost supuși torturii, inclusiv violării femeilor.
Stalin a deținut și 25.000 de prizonieri americani
și 30.000 de britanici în Gulagurile sale siberiene
și chiar a început rapid să execute multe dintre ele.
Stalin nu i-a eliberat niciodată pe ceilalți și au pierit în Gulag.
Ca parte a reprogramarii psihologice si a razboiului cunoscut ca
denazificării, poporul german a fost supus în mod deliberat
propagandă antigermană, foamete, traume psihologice și lipsă de adăpost.
Germane înfometate și-au vândut trupurile soldaților americani
în schimbul alimentelor, săpunului sau țigărilor.
Aliații au lucrat fanatic pentru a-și îndeplini pactul de genocid cu Stalin.
„Ar trebui să scăpăm de toate cât mai curând posibil!”,
a scris un Winston Churchill nerăbdător.
„Nu-ți deranjează cele cinci sau mai multe milioane de germani. Stalin se va ocupa de ei.
Nu vei avea probleme cu ei: vor înceta să mai existe. "
În jurnalul său, George Patton a notat:
„Astăzi am primit comenzi
în care ni s-a spus să oferim evreilor acomodaţii speciale.
Dacă pentru evrei, de ce nu catolici, mormoni etc?...
Ne întoarcem și la francezi
câteva sute de mii de prizonieri de război
pentru a fi folosit ca muncă de sclav în Franța.
Este amuzant să ne amintim că am luptat cu revoluția
în apărarea drepturilor omului și a Războiului Civil pentru abolirea sclaviei
și acum am revenit pe ambele principii”.
I-a scris soției sale pe 23 iulie 1945:
„Dacă ceea ce le facem germanilor este „Libertate”, atunci dă-mi moartea.
Nu văd cum americanii se pot scufunda atât de jos.
Este semitic și sunt sigur de asta.”
În prima oră de la prima eliberare
din lagărul de prizonieri de război de la Dachau, 122 de gardieni SS
au fost împușcați după ce s-au predat în fața diviziei 45 a SUA.
Alți 40 de SS au fost bătuți până la moarte de deținuți.
Alți 358 de oameni SS au fost adunați și aduși într-un depozit de cărbuni închis.
Inițial, 12 au fost mitraliați.
Restul au fost executați la scurt timp după aceea.
În total, 560 de bărbați care se predaseră
au fost uciși în timpul eliberării Dachauului.
Aceasta a fost o crimă de război brutală.
Totuși, soldații americani au rămas nepedepsiți.
Un soldat american a spus:
„Bărbații răneau în mod deliberat paznici.
O mulțime de paznici au fost împușcați în picioare, astfel încât să nu se poată mișca.
Apoi au fost predați deținuților.
Unul a fost decapitat cu baionetă. Alții au fost sfâșiați mădular cu mădular.”
În mai 1945,
Churchill a trădat zeci de mii de croați care li se predaseră.
În schimb, le-a returnat comuniștilor sovietici și iugoslavi,
rezultând masacrul de la Bleiburg.
Generalul George Patton era dezgustat
prin politicile de genocid împotriva poporului german.
Patton știa că politicile pentru genocid
și distrugerea poporului german
provenit de la evreii din Washington DC,
înconjurând Morgenthau şi Roosevelt.
Într-o scrisoare către soția sa, Patton a scris:
„Evident, virusul a început de către Morgenthau
a unei răzbunări semitice împotriva tuturor germanilor încă funcționează...”
Chiar înainte de încheierea războiului, mii de prizonieri de război germani
murise în captivitate americană de foame,
maltratare și omor de-a dreptul.
Un supraviețuitor dintr-unul dintre lagăre, în aprilie 1945, a scris:
„Fiecărui grup de zece a primit spațiul exterior al unui living de dimensiuni medii.
A trebuit să trăim așa trei luni. Fără acoperiș deasupra capetelor noastre.
Chiar și cei răniți grav au primit doar un mănunchi de paie.
Și a plouat zile întregi pe Rin și am fost mereu în aer liber.
Oamenii au murit ca muștele”.
Comandantul aliat Eisenhower
controla peste 5 milioane de soldați inamici vii.
„Este păcat că nu am fi putut ucide mai mult...”, a mormăit generalul,
nemulțumit de numărul de cadavre al celui mai mare măcel din istoria omenirii.
„Doamne, îi urăsc pe nemți!”, îi scrisese Eisenhower soției sale în 1944.
Pentru că Convenția de la Geneva a garantat prizonierii de guerra națiunilor semnatare
aceeași hrană, adăpost și îngrijire medicală ca și răpitorii lor,
și pentru că aceste legi urmau să fie aplicate de Crucea Roșie Internațională,
Practic, Eisenhower a ocolit tratatul
prin crearea propriei categorii pentru prizonieri.
El a sugerat o nouă clasă de prizonieri: Forțele Inamice Dezarmate - DEF.
Prizonieri pe care armata nu i-ar hrăni.
Înțelegi asta? Nu s-ar hrăni după capitularea Germaniei.
În total, Aliații aveau între 7 și 8 milioane de prizonieri germani.
Au capturat 4,2 milioane înainte de noul statut DEF.
Similar cu alt tip: Surrendered Enemy Persons (SES).
Autorul Giles MacDonogh scrie asta
cei din urmă captivi, aproximativ 3 până la 4 milioane, și citez:
„Nu aveau dreptul la aceleași niveluri de adăpost și de subzistență”.
Sovieticii nu au semnat niciun acord
privind tratamentul umanitar al prizonierilor de guerra,
prin urmare, nu erau obligați să-și trateze prizonierii în mod uman.
Aliații intenționau să-i folosească pe germani ca muncă sclavă.
Tot conform planului Morgenthau.
Pentru a-și acoperi crimele, Eisenhower a emis un ordin prin care afirmă acest lucru
oficialilor Crucii Roșii nu li sa permis accesul în lagărele sale de moarte.
Cred că Jim Bacque a făcut o descoperire istorică majoră aici.
Mie, ca istoric american, mi-e rușine. Stephen Ambrose, istoric, Colegiul de Război al Armatei SUA
Și a fost sadism, brutalitate,
refuzul proviziilor medicale disponibile.
Refuzarea apei în unele cazuri,
când erau chiar pe malurile Rinului, bărbații au murit de deshidratare.
Din propria mea experiență, am văzut că răniții au fost lăsați nesupravegheați. Lt Joachim Buff, prizonier de 19 ani din Böderich și Rheinberg, 1945
Nimănui nu-i păsa. Am fost tratați ca niște vite.
Nu era nicio tabără, doar pajiştile Rinului,
care s-a transformat ulterior într-o mlaștină mlăștinoasă.
Nu existau corturi sau adăposturi de niciun fel.
Și ne furaseră totul.
Toți înghețam, tremuram de frig, ne mințeam, ne ghemuiam.
Am încercat să găsim un loc uscat și am stat acolo în aer liber, desigur.
Am fost gardian la lagărul de prizonieri al armatei americane.
Am fost avertizat să nu vorbesc despre ceea ce am trăit, altfel voi avea probleme.
Ei bine, condițiile din lagăr erau abominabile. Martin Brech era un soldat de 19 ani,
Am neglijat să-i hrănim corespunzător. Paznicul armatei americane în lagărul de prizonieri, Remagen 1945
Au primit o cutie de supă apoasă o dată pe zi. A fost atât de inadecvat.
Aruncau iarbă și buruieni în ea, când au putut (?) să le găsească.
Erau înfometați și nici măcar nu aveam suficientă apă pentru ei.
Eram lângă râul Rin, așa că se târau sub fire
într-un efort de a face rost de apă și i-am mitraliat când au făcut asta.
Nu aveau pături, nici corturi. Unii dintre ei nu aveau paltoane.
Și doar dormeau în noroi. Asta a fost aprilie,
spre sfârșitul războiului și era o primăvară târzie rece,
și așa mureau și mureau în număr mare.
Și ceea ce ne-a impresionat, pe toți de dincolo, au fost camioanele care transportau cadavrele.
Așa că, când am fost împinși din vagoane,
am fost duși în pajiști într-o haita mare.
Și la început ni s-a spus prin difuzor:
„Nu sunteți prizonieri obișnuiți. Sunteți dușmani dezarmați,
și, prin urmare, nu intră sub incidența Convenției de la Geneva”.
Și ni s-a mai spus, să clarificăm lucrurile perfect,
la ordinul lui Eisenhower, în engleză și în germană,
că nu veniseră să ne elibereze de național-socialism,
ci să elimine Germania odată pentru totdeauna.
După doi ani și jumătate, am cântărit 30 de kilograme,
Îmi pierdusem casa, pământul.
Îmi pierdusem majoritatea rudelor și eram singur în Germania de Est.
Și am vrut doar să ajung acasă, dar nu am ajuns niciodată acasă.
Anna Tuerr era un civil german de 17 ani
Milioane de germani au murit în urma acțiunii aliate după război
decât în ​​timpul războiului. Cu siguranță, încă 9 milioane de germani morți
în cei şase ani de pace, numai din cauza politicii aliate.
Guvernele aliate au acoperit acest măcel național uriaș
si inca o fac.
Subiectul este un subiect interzis
iar în Statele Unite este un subiect pe care nu vrem să-l investigăm.
Deci, din aceste motive subiectul a fost acoperit într-o anumită măsură. Major Merrit Drucker, Armata SUA, pensionar, repartizat la Rheinberg, Germania 1987
Doar negare a ei, nu se uita la ea, nu cercetează, distruge înregistrări.
Imediat după al Doilea Război Mondial, poetul evreu Abba Kovner
a fondat organizația numită Nakam,
format dintr-un grup de partizani evrei.
Abba Kovner și-a petrecut ultimii ani introducând ilegal evrei în Palestina.
Chiar dacă războiul s-a încheiat pentru toți ceilalți,
acest grup era atât de nemulțumit de bilanțul deceselor germanilor
au început să vâneze europeni și să-i omoare, la întâmplare.
Au urcat în camioane Die Juden kommen � vin evreii,
pentru a speria populația. Prof. Dina Porat Dep. Istoria evreiască - Universitatea din Tel Aviv
În camion, l-am întinde pe el.
Apoi conduceți către o pădure unde așteptau alți membri ai unității.
Apoi am făcut proba.
Așa că au rămas în pădure. Și nu au plecat niciodată.
Uneori, le-am împușcat și eu.
Îmi amintesc că odată i-am ordonat unui bărbat să-și sape propriul mormânt.
Timp de cincisprezece minute a săpat în timp ce stăteam lângă el.
Când era suficient de adânc ca să se întindă,
bum! Asta a fost.
Unul dintre obiectivele lor a fost moartea a șase milioane de europeni
prin otrăvirea rezervelor lor de apă.
Am vrut să otrăvim 6 milioane de germani.
Ei doreau ca germanii să experimenteze oroarea crimei fără discernământ.
Acest plan a fost numit plan A.
Planul B era să otrăvească câteva mii de pâini
la brutăria care aproviziona închisorile și lagărele de concentrare,
inclusiv Dachau, unde germanii erau acum internați de aliați.
Era un grup care își vedea sarcina ca pe o responsabilitate.
Ne vedeam reprezentanți ai evreilor.
Ca prim pas, Kovner a fost trimis la Tel Aviv pentru a câștiga sprijinul
a liderilor evrei din prestatul Israel pentru planul de otrăvire a germanilor.
Președintele și chimistul israelian Chaim Weizmann
a fost receptiv și a aprobat planul.
Chaim a recomandat un om de știință care le va face otravă.
Oamenii de știință au lucrat la Institutul de Cercetare Sieff din Rehovot,
ulterior redenumit Institutul Weizmann.
Întorcându-se în Europa pe o navă britanică,
Kovner a fost arestat de poliția britanică,
care se pare că era familiarizat cu complotul.
În acel moment, Kovner avea suficientă otravă
să ucidă locuitorii a patru mari orașe europene
prin rezervele lor de apă, dar el a fost trimis în schimb la o închisoare egipteană.
Planul A eșuase.
Aceasta a fost o lovitură teribilă.
Nu aveam otrava, așa că nu am putut face nimic.
Restul organizației s-a regrupat înapoi în Germania
iar evreul născut în Lituania Joseph Harmatz a preluat conducerea Nakam.
A abandonat ideea de a otrăvi rezervele de apă ale germanilor.
În schimb, grupul a achiziționat o cantitate mică de arsenic
și a revenit la planul mai modest de otrăvire cu pâine.
Apoi am decis... că suntem gata să o facem.
Într-o noapte de sâmbătă, în aprilie 1945, au pătruns în tabăra Stalag 13
la Nürnberg și cu o pensulă de artist,
Harmatz a pictat cu otravă 3.000 de pâini neagră.
Am uns 3.000 de pâini...
care a fost suficient pentru 12.000.
Aproximativ 2.280 de SS au mâncat pâinea, a spus el:
dar nu a putut spune câți, sau dacă vreunul, au murit.
Știrile de la acea vreme spuneau că peste 200 de persoane au fost spitalizate,
dar nu a făcut nicio mențiune despre morți.
Potrivit apropiaților, totul s-a făcut pentru a-i salva.
Toată lumea li s-a pompat stomacul și toți au fost salvați.
Dar ulterior, nu au existat declarații oficiale.
...dar ce știu este că armata americană a mobilizat toate ambulanțele.
Și aveau mii.
Și le duceau la toate spitalele posibile.
Și le pompau. Pompare afară.
Harmatz și-a trăit restul vieții
respectat şi onorat de colegii săi evrei.
Teroristul genocid Kovner
a fost eliberat în liniște în mâinile evreilor israelieni
după numai un an de arest.
Anul viitor, gruparea teroristă evreiască Irgun s-a deghizat în arabi
și a bombardat hotelul King David din Ierusalim, ucigând 91 de oameni.
Menachem Begin era liderul acestui grup terorist.
În viitor, el va fi cunoscut ca prim-ministru al Israelului,
în ciuda părerilor sale rasiste și supremaciste și a antecedentelor sale teroriste.
Între 1945 și 1953, este estimat între 9 și 15 milioane
au fost uciși etnicii germani, în principal civili.
Mai mulți germani au fost uciși în acei ani după război decât în ​​timpul întregului război.
Sovieticii au preluat și lagărele germane, le-au redeschis și le-au umplut
cu germani și alți anticomuniști, chiar și cu civili și femei.
Sute de mii au pierit.
În cele șase luni de după încheierea războiului,
Producția industrială a Germaniei a scăzut cu 75%
iar producția agricolă a scăzut cu 65%. Germania era acum o țară moartă.
NOTĂ Aceste videoclipuri sunt în mod constant atacate
de grupuri anti-libertatea de exprimare care doresc să suprime adevărul
pentru a nu ajunge la un număr mare de oameni.
Aceste grupuri împotriva libertății de exprimare nu pot infirma faptele prezentate în aceste videoclipuri.
Singura lor soluție este cenzura - să fie eliminate videoclipurile
pentru a împiedica publicul să cunoască informațiile
și permițându-le să se hotărască.
Vă rugăm să ajutați la păstrarea acestor videoclipuri și a informațiilor conținute în ele
disponibile publicului prin reîncărcare sau „oglindirea” acestora pe YouTube,
Daily Motion, Vimeo, Metacage, Facebook,
și alte site-uri video și rețele sociale.
Lucrând împreună,
putem păstra libertatea de exprimare pentru toți pe internet,
și să nu-i permită să fie controlat de o mică minoritate.