Holocaust je termín používaný k šíření víry
že 6 milionů Židů bylo zavražděno Němci během druhé světové války,
především plynováním v provizorních plynových komorách
klamně maskované jako sprchové kouty.
Tento příběh je často opakován v Hollywoodu v médiích
a ve veřejných školských systémech.
Nicméně rostoucí hnutí statečných vědců, historiků, inženýrů,
novináři a další aktivisté za svobodu slova
vyšetřovali oficiální politicky korektní příběh o holocaustu
a zjistil, že je to přehnané a dokonce nepravdivé.
Tito stateční lidé jsou dnes nazýváni revizionisty,
ale jsou často médii odsuzováni jako popírači holocaustu.
Tato technika označování se používá k odrazování od diskurzu
a diskuse na toto kontroverzní téma.
Tito revizionisté nezpochybňují, že Židé byli pronásledováni,
zbaven občanských práv, deportován, internován a nucen pracovat
v koncentračních táborech nebo že v těchto táborech umírali Židé
a ghetta během války, kdy se nemoci staly velkým problémem.
Nezpochybňují ani to, že zločinní komunističtí partyzáni,
z nichž většinu tvořili Židé,
byli také zabiti střelbou a oběšením během války.
Revizionisté tyto Židy nepopírají
a ostatní oběti války svou důstojnost.
Neodpírají oběti, aby se na ně pamatovalo
a nepopírají soucit s žádnou z obětí.
Bez ohledu na to, jak zemřeli, každé z těchto úmrtí bylo tragédií
stejně jako smrt milionů dalších během této strašlivé války.
Miliony lidí, většinou Evropanů,
trpěl a umíral hroznou smrtí na bojištích,
na volném moři a v požárem bombardovaných městech během konfliktu
což by se jistě nikdy nestalo
kdyby mezinárodní židovstvo v roce 1933 nevyhlásilo válku Německu.
Důkazy, které používají revizionisté
proti oficiálnímu vyprávění o holocaustu jsou četné.
Nyní si projdeme některé z nejpřesvědčivějších z nich.
Během druhé světové války byli nepřátelé internováni v koncentračních táborech
aby se vyhnul pokusům o rozvrat proti národu.
Například po útoku na Pearl Harbor přes 100 000 Japonců
kteří žili na pobřeží Tichého oceánu byli internováni demokratickým prezidentem Rooseveltem
s žádným jiným zločinem než tím, že se narodil jako Japonec.
Výkonný příkaz 9066, podepsaný prezidentem Franklinem Delano Rooseveltem,
byl vydán za předpokladu, že kdokoli japonského, německého a italského původu
se nedalo věřit a bylo s ním zacházeno jako s nepřítelem.
Nebylo na ně pohlíženo jako na jednotlivé osoby,
ale jako hrozbu, kterou je třeba tvrdě řešit.
Tedy tisíce Američanů japonského, italského a německého etnika
byli násilně přemístěni a uvrženi do amerických koncentračních táborů.
Někteří byli dokonce nuceni opustit své vlastní domovy a podniky.
Železničními vozy, které byly odvezeny do koncentračních táborů
přes tisíc mil daleko.
Byli umístěni uvnitř plotů z ostnatého drátu
kde na ně ze strážních věží mířily kulomety.
Spali v barácích zamořených brouky
a byly jim odepřeny adekvátní léky, přístřeší a zásoby.
Nyní jsme měli tento řetězový plot kolem celého tábora,
a bydleli jsme možná čtvrt bloku od plotu,
a plot hlídali vojáci
kteří chodili tam a zpět se zbraněmi na ramenou.
Šel jsem k plotu a slyšel jsem šustění v trávě.
Opravdu jsem tak trochu toužil po tom, co bylo za plotem.
A pomyslel si: "Víš, to jsem kdysi uměl."
Relokační centra nejsou normální a pravděpodobně nikdy nebudou.
Domácí život je narušen.
Rooseveltův válečný zákon omezoval svobody
a požadované průkazy totožnosti těchto vězňů.
Žádný z těchto vězňů nebyl nikdy odškodněn za ztrátu majetku
nebo čas strávený v koncentračních táborech.
Nebyly jim vyplaceny žádné válečné reparace a nebyly jim věnovány žádné filmy.
Americké plakáty druhé světové války
a další propagandistické materiály zaměřené na rasu,
která změnila válku na rasovou.
Bušili do hlavy veřejnosti, že Japonci a Němci
byli méně než lidé, podlidé, dokonce podobní krysám.
Ty způsobily během války četná zvěrstva vůči civilistům
jak se americký voják učil, že tito lidé ani nejsou lidé.
Všechny tábory, které postavili, byly na izolovaných místech.
Deset z nich se rozptýlilo po celém americkém západě a pár v Arkansasu.
Heart Mountain, Poston a Tule Lake byly největší.
Tule Lake také ubytoval ty, jejichž loajalita
vláda konkrétně zpochybnila.
Válečný relokační úřad nebo WRA je nazval „Relocation Centers“.
Pamatuji si, když řekli
"No, jsi internován pro svou vlastní ochranu."
No, jako 10-11letý kluk jsem věděl, že
kdybych tu byl pro svou vlastní ochranu,
proč kulomety míří na nás a ne ven.
Slyšeli jsme tohoto mladého, mladého muže křičet a říkat...
pokud si vzpomínám na něco o tom, že ho tam nemohli nechat.
Že byl... byl Američan.
A začal vycházet a strážný,
který byl pravděpodobně asi 15 stop od něj,
jen ho střelil do břicha.
Koncentrační tábory ve skutečnosti nebyly v té době nic neobvyklého.
Finsko a dokonce neutrální Švédsko také internovali komunisty
v koncentračních táborech, protože komunistům se nedalo věřit.
Byli to ve skutečnosti britští židovští finančníci
který vynalezl koncentrační tábory v Búru v říjnu 1899,
když v Jižní Africe hledali zlato a diamant.
V roce 1933, kdy mezinárodní židovstvo vyhlásilo Německu válku,
formálně se etablovali jako nepřítel Německa,
které podle mezinárodního práva,
dal Německu zákonné právo odzbrojit a internovat německé Židy.
Po opakovaných pokusech o podvracení, vraždy
a v teroru proti německému lidu,
Židé se stali nepřáteli německého národa.
Národní socialisté logicky uvažovali o Židech
jako přímé ohrožení národní bezpečnosti.
Židé byli v naprosté většině zastoupeni v komunistickém podvracení.
Židé s internacionalistickými, komunistickými, sionistickými a talmudskými sklony
fungovaly v podstatě jako pátá kolona
a trojský kůň v Německu,
snaží destabilizovat zemi, aby ji převzali bolševici.
Němci věděli o židovských silách
za bolševickou revolucí v Rusku
a rudý teror, který následoval.
Německo bude další na řadě,
a nezastavili by Němci židovské bolševiky,
celá Evropa by padla.
Takže to je důvod, proč komunisté, z nichž větší část byli Židé,
byli internováni v pracovních táborech
získat z nich za války užitečnou práci
dokud nebudou moci být deportováni.
Benjamin Freedman Bývalý Žid, který se bez pomoci ujal židovské rasistické kriminální mafie.
"Když Německo pochopilo, že za její porážku mohou Židé,
přirozeně jim to vadilo.
Žádnému Židovi se ale neublížil ani vlas na hlavě. Ani jeden vlas.
Profesor Tansill z Georgetownské univerzity,
kteří měli přístup ke všem tajným dokumentům na ministerstvu zahraničí,
napsal ve své knize a citoval z dokumentu ministerstva zahraničí
napsal Hugo Schoenfelt, Žid, kterého Cordell Hull poslal do Evropy v roce 1933
k vyšetřování tzv. táborů politických vězňů.
A odepsal, že je našel ve velmi dobrém stavu.
Byli ve skvělé kondici; všichni zacházeli dobře.
A byly plné komunistů.
No, hodně z nich byli Židé, protože Židé byli náhodou
možná 98 % tehdejších komunistů v Evropě.
A byli tam nějací kněží, ministři a dělníci,
Zednáři a další, kteří měli mezinárodní příslušnost."
Tyfus, smrtelné onemocnění způsobené bakterií Rickettsia,
pustošil armády první i druhé světové války,
a také si vyžádala životy vězňů v těchto pracovních táborech.
Tyfus byl historicky vždy spojen s válkami a přelidněnými podmínkami,
a šíří se vnějšími parazity, jako jsou vši, blechy a klíšťata.
Vězni v německých táborech
měli by si vlasy odvšivené chemickými sprchami
nebo si nechat oholit vlasy.
Oděvy a boty byly také vyřazeny a nahrazeny.
Cyklon B byl insekticid a pesticid
která zabila vši, které přenášely tyfus.
Tato chemikálie byla použita ke zlepšení zdraví vězňů a snížení
nezvýší táborovou úmrtnost.
Cyklon byl používán pro hygienické účely. Zabíjení brouků, ne Židů.
V plynových komorách bylo vloženo oblečení, nikoli lidé.
Byly hygienické, ne vražedné.
A údajné vražedné plynové komory, které jsou napsány v knize,
obrovské učebnice holocaustu,
tyto nemají žádné zvýšení kyanidu ve stěnách
nad normálními úrovněmi pozadí.
A je to zatraceně jednoduchý závěr.
Cyklon B vyráběla německá společnost Degesch.
To bylo také používáno od roku 1929 ve Spojených státech
americkou veřejnou zdravotní službou na hranici s Mexikem
odvšivovat a dezinfikovat mexické přistěhovalce
které přecházejí z Juarezu do El Pasa.
DDT bylo později použito jako účinnější chemikálie.
Během konce války,
Spojenecké teroristické útoky zničily většinu německých měst,
infrastruktura, dodávky potravin a vody, železnice a továrny na léky.
Pracovní tábory již nemohly být dostatečně zásobovány potravinami
a situace v Německu se rychle zhoršovala,
a v německých internačních táborech propukla smrtelná epidemie tyfu.
V důsledku toho mnoho vězňů nemohlo dostat jídlo
a nechali hladovět.
V době, kdy se spojenecké síly prohnaly Německem,
viděli varovné značky mimo tábory.
"Žádný vstup, epidemie tyfu".
Nebezpečí tyfus
PRACH SE ŠÍŘÍ TYFUS 5 MPH
Po osvobození táborů,
potkala je příšerná scéna vězňů v posledních fázích tyfu
a hromady nemocných a vyhublých mrtvol.
Do té doby většina vězňů buď zemřela
nebo umírali hladem nebo tyfem.
Spojenci byli šokováni a zděšeni zjištěním zoufalých podmínek
toho, co jejich bombardovací kampaně pomohly vytvořit.
Dokonce i poté, co spojenci osvobodili tábory,
tisíce vězňů zemřely jako mouchy.
Ve skutečnosti úmrtnost v Bergen-Belsenu
ve skutečnosti vzrostl poté, co Britové převzali tábor.
Záběry z tábora byly poté nahrány a ukázány mezinárodní komunitě
a Německo by bylo znovu napadeno a obviněno.
Zesnulý Dr. Russell Barton byl jedním z prvních britských mediků
dorazit do tábora 2. května 1945.
Byl jste na scéně v Belsenu jako mladý muž.
Ano, šel jsem se skupinou studentů medicíny.
Do Belsenu jsme dorazili 2. května 1945,
a poprvé jsem jel na tábor 3. května.
Himmler nařídil, aby byl tábor postoupen 11. dubna, aby se zastavil tyfus,
což byla epidemie šířící se po celé Evropě.
Britové přišli; přišla tanková divize
15. dubna ve tři hodiny,
a dělali, co bylo v jejich silách, aby se segregovali
tyfus[- infikovaný] a umírající od ostatních.
Kolik lidí bylo v té době v táboře
kdy Britové převzali tábor?
Myslím, že jich bylo asi 57 nebo 60 tisíc.
Britové bombardovali všechno a Američané, co se pohybovalo po silnicích.
Takže sehnat tam jídlo bylo extrémně těžké.
Zásoby vody byly kontaminovány odpadními vodami
a administrativa v táboře se víceméně rozpadla.
Dokonce, řekněme, kdyby německá správa tábora vynaložila maximální úsilí,
a dostali všechno po ruce, mohli tomu zabránit?
V té době neexistoval žádný lék na tyfus.
Britové nasadili DDT, což je insekticid,
nade vším a všemi,
a myslím, že tímto způsobem byl tyfus zadržen.
Ale bylo to velké nebezpečí. Lidé si neuvědomili, že jde o tyfus.
Předpokládal jsem, že 50, 60 procent lidí zemřelo na tyfus.
Proč jsou tato těla nahá? Chci říct, někteří z nich jsou tak vyhublí.
Proč na sobě nemají oblečení?
No, udělali. Když je vyhnali ven z chatrčí, měli na sobě oblečení.
Ale oblečení bylo tak vzácné � všechno bylo vzácné�
že vězni okamžitě vyběhnou ven a svléknou všechno oblečení,
protože to byla škoda promarnit. Proto byli nazí.
Viděli jste, když jste se tam dostali dva týdny poté, co britská armáda převzala vládu,
jakýkoli důkaz o plynových komorách,
způsob, jakým propaganda říkala, že Němci v těchto táborech měli?
Nebo bylo v tomto smyslu vzneseno nějaké tvrzení?
Ne. Nemyslím si, že by se někdy myslelo, že v Belsen-Bergenu je plynová komora.
Lidé umírali 500 denně, mimochodem, rychlostí 500 denně.
- Dokonce i pod britskou správou� - Pod britskou správou ano.
A co se dělo většinou,
angličtí vojáci dávali lidem jídlo,
lidé napůl hladovějící měli velmi tenké žaludky.
Žaludek by praskl a oni by zemřeli.
Vězni řekli, že tamější podmínky, to je to, co vězni říkali,
že podmínky nebyly až do konce roku '44 tak špatné.
A pak tato masová imigrace�
Ale než vložili dalších 50 000, samozřejmě celých 50 000�
Čtu v německých knihách a nejsem si jistý, jestli je to přesné nebo ne,
ale že Británie porušila slib těm vojákům, že jim to dovolí
??? a že tam bylo dost špatné zacházení
ze strany některých britských vojáků proti těm Němcům.
Nevím, kde jsi to četl, (?), protože jsem nikdy nevěděl, jak to najít,
ale pochopil jsem, že většina z nich skončila.
To mě opravdu naštvalo, protože jsem si myslel
vedli jsme válku za ideály a tak.
A bylo to nejnečestnější souhlasit,
(?) dostal bezpečný kontakt zpět od Aliance.
???
Byl jsi tam v době, kdy ty buldozery byly
uložení těchto těl do hrobů, v těchto dlouhých zákopech, které jsme viděli?
Buldozery – těla byla házena dovnitř. Daly by se�
náklaďák objížděl každý den a sbíral těla před chatou,
a pak je odvezli tam, kde buldozer vykopal hrob,
a hodili by je do hrobu.
A všichni jsme byli umístěni do toho, co používalo... co vypadalo jako velká velká koupelna,
Asi proto, že měli tyhle sprchové věci nahoře.
A byli jsme posazeni na lavičky, všichni jsme uvízli nazí, staří i mladí.
Samozřejmě, že pohlaví byla oddělena, že jsme museli všichni sedět v řadě.
A nakonec se stalo, že pršelo ze sprch.
Pršely na nás mýdlem a vodou,
a důvodem toho bylo, že jsme museli být odvšiveni.
Byli jsme tak plní vší.
Měli jsme ostříhané vlasy a pršelo na nás mýdlem a vodou.
Nepamatuji si, jestli tam byly nějaké ručníky,
takže když slyším o sprchových hlavicích a holocaustu a o tom všem,
Vím přesně, co to bylo.
To bylo mýdlo a voda, která na nás pršela, aby nás odvšivila.
Tak to bylo.
A odkud se vzala historka, že to byly nebezpečné sprchové hlavice;
Nevím, to muselo vycházet z ruské propagandy.
Takže je to jako Stephen Spielberg... že všichni na Schindlerově seznamu...
čeká, až dorazí plyn.
Ano, všechno to bylo... že na nás pršelo mýdlo a voda,
a tohle skvělé, velké... nazvali jsme to Banya,
- což je ruské slovo pro toaletu. - Koupelna.
Koupelna, ano, ale byla velká, společná koupelna.
Bylo to obrovské, řekl bych, bylo to...
Jak si to pamatuji, samozřejmě jsem byl malý,
ale jak si to pamatuji, řekl bych, že to bylo minimálně 30 na 30.
Musel být postaven pro tento účel, aby nás omýval,
aby nás smyl jako psy.
Totéž pro stříhání vlasů. Všichni jsme byli ostříhaní...
abychom zastavili vši, problém se vší, který jsme měli.
Každý měl ve válce vši.
Víš, chci říct, tohle bylo jen všeobecně známé, že každý měl vši
pak nás samozřejmě museli odvšivovat a dát do Německa.
- Takže Židé si nemohou nárokovat jedinečný status oběti... - Ne, nemohou.
A když slyším historky o tom, že přišli o vlasy;
velký problém, nikdo z nás neměl vlasy.
- Tak to je... to byl můj názor na to... - A co ty dobytčí vozy?
No, dobytčí vozy byly skoro stejný příběh,
protože jsme se považovali za šťastné, kdybychom mohli jezdit v dobytčáku.
Samozřejmě, protože tehdy jsme nebyli závislí na koních,
nemuseli jsme chodit pěšky. Páni, to byl luxus jezdit v dobytčáku.
A ano, byly nacpané lidmi, a ano, bylo to velmi těžké,
víš, takhle cestovat. Často jsi nemohl sedět, musel jsi stát,
protože byly plné. Často nebyla voda, nebylo jídlo.
Tak to v těch letech bylo. Na těch dobytčích vagónech viseli lidé.
Když vidíte ty fotky, mohli jsme to být my.
V těch letech jsme byli takoví. To nic neznamená.
To samé, když vidíte patrové postele.
Proboha, měli jsme štěstí, kdybychom měli palandy, kde bychom mohli v noci spát.
Znamenalo to, že jsme nemuseli spát venku na sněhu.
A upřímně řečeno, o pronásledování Židů jsme toho nikdy moc neslyšeli.
Věděli jsme, že v Rusku dochází k popravám,
(?) ale ve vlastním Německu si to nepamatuji ani jednou
že jsem kdy slyšel některý z těchto příběhů,
nebo později v Jižní Americe, když na to přijde.
Musím se snažit najít vzpomínky na sebemenší antisemitismus.
A byla to jedna z mých nejšťastnějších chvil, protože k nám byli tak laskaví,
a tak dobrý k nám a hrál si s námi,
a dal nám hračky a, víte, fest nad námi.
A nikdy za všechny ty časy
byl některý z těchto mladých vojáků k nám nevhodný. Nikdy.
Mým nejšťastnějším obdobím je válka.
Dokumenty z německých táborů ukazují, že Heinrich Himmler
náčelník koncentračního tábora, vydal 28. prosince 1942 rozkaz, že:
"Úmrtnost v koncentračních táborech musí být za každou cenu snížena."
Tábory byly hlavně továrny
a ztráta dělníků poškodila válečnou výrobu.
Inspektor táborů, Richard Gl�cks,
odpověděl na Himmlerův příkaz 20. ledna 1943:
"Měly by být použity všechny prostředky ke snížení úmrtnosti v táboře."
Již v roce 1937 o tom informovalo několik německých novin
vražda Židů by se trestala smrtí.
Joseph Reinhardt byl odsouzen k smrti
za zabití židovského obchodníka Abrahama a jeho ženy z pohanů.
Vražda byla vražda, bez ohledu na oběť.
V táborech (tam) byly táborové stížnostní úřady
kde mohli vězni podávat stížnosti nebo podávat návrhy.
Systém přísné disciplíny jak pro dozorce, tak pro vězně,
s přísnými tresty proti těm, kteří byli shledáni vinnými.
Pokud by nějaký dozorce napadl vězně, dozorce by za to byl potrestán.
Často se smrtí. V táboře bylo i vězení
kde byli umístěni nebezpeční nebo zločinci.
Němečtí SS zatkli velitele Buchenwaldu Karla Kocha
v roce 1943 za špatné zacházení s některými vězni.
Po vyšetřování,
Koch byl shledán vinným soudcem SS Konradem Morgenem a zastřelen.
Židovský učenec Arno Mayer, profesor historie na Princetonské univerzitě,
uznal ve své knize z roku 1988 o konečném řešení, že
více Židů zahynulo v Osvětimi v důsledku tyfu
a jiné přirozené příčiny, než byly vykonány.
Na kremačních pecích není nic vražedného.
Mnoho mrtvých těl bylo zpopelněno, protože Osvětim byla postavena na bažině,
proto by rozkládající se mrtvoly tyfu otrávily pitnou vodu
a šíří smrtelné nemoci.
Podobnou dezinfekci měl i Ellis Island v USA
v kremačních zařízeních jako v německých táborech.
Ve skutečnosti postupy v německých táborech
byly v podstatě stejné jako ty, které na Ellis Island používají Spojené státy.
Sloužily přesně ke stejnému účelu, aby zabránily šíření nemocí.
Dnes se ve Spojených státech používá krematoria
je ještě běžnější, než tomu bylo v tehdejším Německu.
Příběhy o masovém zabíjení a plynování pocházely ze sovětských zpráv
povoleno známými lháři a genocidními masovými vraždami
kolem Ilji Ehrenburga a Joea Stalina
které pak šířily židovské New York Times.
Příběh se rozšířil jen několik hodin po kapitulaci Německa,
což znemožnilo jakémukoli falešně obviněnému Němci vyvracet sovětská tvrzení.
Ve skutečnosti neexistuje žádný vědecký důkaz, že Židé byli zplynováni.
Neexistovaly žádné důkazy o úmrtích plynem.
Neexistují žádné německé dokumenty k identifikaci obětí plynování.
Žádný rozkaz od Hitlera.
Žádné hromadné hroby zplynovaných Židů.
V Norimberku nebyla existence plynových komor nikdy ani prokázána.
Tisíce tajných německých dokumentů pojednávajících o koncentračních táborech
byly po válce zabaveny,
ale ani jeden se nezmiňuje o politice nebo programu vyhlazování.
V dopise ministerstvu zahraničí USA ze dne 22. listopadu 1944
Červený kříž, kteří byli umístěni ve všech táborech, uvedl:
„Nepodařilo se nám objevit žádnou stopu
zařízení na vyhlazování civilních vězňů."
Vatikán a Červený kříž vyzpovídaly tisíce propuštěných vězňů tábora
na konci války o údajných plynových komorách.
Odpověď byla vždy stejná: „Ne“.
Sami zatčení o nich nemluvili.
Veškeré forenzní chemické zkoumání vyvrátilo použití Cyklonu B
v údajných vražedných plynových komorách.
Americký expert na popravčí technologie Fred A. Leuchter odcestoval do Osvětimi
a tajně získané vzorky z údajných plynových komor.
Nechal je otestovat a své výsledky zveřejnil.
Na základě chemické analýzy vzorků stěn a různých technických argumentů,
Leuchter dospěl k závěru, že místa vyšetřována
nemohl být tehdy ani nyní použit
nebo se vážně považuje za popravčí plynové komory.
S výjimkou fotografa videa,
Přinesl jsem stejné věci, které bych si normálně přinesl
do věznice ve Spojených státech, kdybych dělal průzkum jejich vybavení.
Navrhovatel tam byl, aby provedl a ověřil měření.
Výkresy byly vytvořeny na místě a poté reprodukovány
když jsme se vrátili do Spojených států, abychom zdokumentovali vše, co jsme viděli.
Osobně jsem fotil a produkoval
velké množství fotografických důkazů
hardwaru a zařízení, které jsme našli v Polsku.
A videofotograf, což pro mě nebylo normální,
byl přinesen dokument skutečnost, že forenzní vzorky
který jsem odstranil ze zařízení, kontrolní vzorek
z odvšivovacího zařízení číslo jedna v Birkenau a všech ostatních vzorků
z údajných plynových popravčích místností,
byly řádně odebrány a zabaleny k předání do laboratoří.
Prozkoumal jsem zařízení a rozhodl jsem se, že jsou neschopné
podpory používání plynného kyanovodíku pro tyto účely
exekuce nebo jinak. Ale navíc,
bylo by nutné odebrat vzorky, vrátit je do Spojených států
pro testování v nezávislé laboratoři, ve skutečnosti potvrdit
co ukázala moje vizuální kontrola,
že tato zařízení ve skutečnosti nikdy neobsahovala plynný kyanovodík.
Požadavky nutné při návrhu zařízení
který obsahuje vysoce výbušný a vysoce jedovatý plyn;
Musíte mít utěsněné dveře, žádná okna, prostředky pro přívod plynu,
prostředky k odvádění plynu, něco na ohřev plynu
a vzduch neustále udržovat správnou teplotu,
nevýbušné spínače, osvětlovací zařízení atd.
Žádná z nich nikdy neexistovala.
Mluvíme o cihlových a maltových budovách bez tepla,
s nevýbušným osvětlením, bez těsnění dveří,
v některých případech zcela bez dveří,
a krematoria, které byly otevřeny velmi blízko nebo v blízkosti zařízení.
Pokud by tato zařízení sloužila jako zařízení pro provádění plynofikace,
pokud se osoby obsluhující zařízení neuplynou k smrti
ve stejnou dobu, kdy popravení zemřeli,
určitě by byly roztrhané na kousky
když plyn explodoval z jiskrového oblouku, ve spínači, teplo žárovky,
nebo se plyn blíží a dostává se do pece krematoria.
Chci říct, že je směšné uvažovat o těchto zařízeních
mohly sloužit jako plynové komory.
Žádné ze zařízení zkoumaných v Osvětimi, Birkenau nebo jiných,
mohl podporovat, nebo vlastně někdy podporoval
vícenásobné popravy využívající kyanovodík,
oxid uhelnatý nebo jakýkoli jiný údajně nebo fakticky smrtící plyn.
Na základě velmi štědrého maximálního využití pro všechny údajné plynové komory,
celkem asi 16 093 osob týdně,
a za předpokladu, že by tato zařízení mohla podporovat popravy plynu,
vyžadovalo by to 68 let
popravit údajný počet 6 milionů osob.
Propagovat tato zařízení jako zařízení schopná působit masově,
vícenásobné nebo dokonce jednotlivé popravy,
je směšné i urážlivé pro každého jednotlivce na této planetě.
Germar Rudolf je chemik, který v zimě 1990 až 91
při práci na doktorátu z chemie,
na renomovaném Institutu Maxe Plancka pro fyziku pevných látek ve Stuttgartu,
zahájil vědecké zkoumání důvěryhodnosti Leuchterovy zprávy.
Jeho podrobná chemická analýza dospěla k závěru, že:
„Kyselina kyanovodíková nebyla použita
v budovách, které údajně byly vražednými plynovými komorami v Osvětimi."
Jeho zpráva posiluje zjištění Freda Leuchtera.
Významný rakouský inženýr Walter Luftl také podal zprávu
dospěl k závěru, že vražedné plynování bylo z technických důvodů nemožné
a protože jsou neslučitelné s pozorovatelnými přírodními zákony.
Luftlova zpráva je dalším směrodatným potvrzením
o nálezech Freda Leuchtera.
Americký výzkumný chemik Dr. William B. Lindsey
také provedl pečlivé zkoumání údajných plynových komor.
Po 33 letech zkušeností jako chemik,
prohlásil a pod přísahou potvrdil:
„Došel jsem k závěru, že nikdo nebyl úmyslně nebo úmyslně zabit
s Cyklonem B tímto způsobem. Považuji to za nemožné."
Krakovský forenzní institut, Robert Faurisson, Frederick Toben,
John Ball, Carlo Mattogno, Jurgen Graf, Ernst Zundel, David McCalden
a mnoho dalších, kteří také prováděli podobné technické kontroly
z údajných plynových komor došli ke stejnému závěru.
Statečný židovský revizionista jménem David Cole
natočil v roce 1992 přelomový dokument s názvem ‚Cole in Auschwitz‘.
Dnes existuje mnoho celovečerních dokumentů,
rozbor a komentář k německým pracovním táborům.
V roce 1999 Richard Krege, kvalifikovaný elektronický inženýr,
a jeho tým výzkumníků provedl high-tech zkoušku půdy
v údajném táboře smrti Treblinka.
Pomocí pozemního radaru po dobu tří týdnů,
tým zjistil, že půda nebyla nikdy narušena
a vzorky jádra neodhalily žádný popel.
Získané výsledky ukazují se 100% jistotou
že masové hroby nikdy neexistovaly ani v Treblince nebo Belzecu.
Ve skutečnosti je na východě mnoho masových hrobů.
Právě zde však Sověti masakrovali lidi.
Dnes je dobře známo, že např.
Katyňský masakr spáchali Sověti,
ale byl po válce obviňován Němci.
Doktor Charles Larson, jeden z předních amerických forenzních patologů,
jako součást amerického vyšetřovacího týmu válečných zločinů,
provedl více než 1000 pitev mrtvých těl v německých táborech
a žádný neukázal žádné známky smrti jedovatým plynem.
Pokud by došlo ke zplynování oxidem uhelnatým nebo kyanidem,
náznaky by byly extrémně dramatické a snadno viditelné.
Mrtvoly by byly jasně třešňově červené.
Žádné barvení kyanidem pruskou modří
byl nalezen na zdech v údajných komnatách smrti.
Pouze v odvšivovacích komorách je dostatek důkazů o plynování,
kde byl Cyklon B použit na oblečení a lůžkoviny k zastavení šíření tyfu.
Kurátor osvětimského muzea připustil, že sovět
vytvořil vražednou plynovou komoru
po válce úpravou německého protileteckého krytu.
V protileteckém krytu, který nám byl představen jako vražedná plynová komora v Osvětimi,
komunisté odstranili zdi a udělali neblaze proslulé
Cyklon B otvory ve střeše, aby to vypadalo jako skutečná plynová komora.
Teď, když vejdete do té budovy Crema 1,
uvidíš, vypadá to nějak divně.
Všude kolem jsou všechny ty hromady hlíny.
Víš, opravdu to vypadá jako protiletecký kryt
a přesně tak to bylo na konci války. Byl to protiletecký kryt.
Chtějí, abyste si mysleli, že 4 miliony lidí prošly toaletami.
A vypadalo to, že všichni lidé prošli tím táborem tam,
ale ta budova tam nebyla schopná nebo vyrobená pro plynování lidí.
Dobře, vůbec. Chci říct, víš, když do toho půjdeš...
Na konci vysekali díry do střechy a je to prostě směšné. Myslím,
v té budově není možné zabíjet lidi.
Takže chtějí, abyste věřili
že to je budova, ve které byli lidé zplynováni.
Prostě nebylo možné, aby lidé byli v té budově zplynováni.
Ta věc, ta budova, kde končí turné,
to nikdy nebyla plynová komora.
Vedle byl komín a ve stropě byly čtyři otvory
kam by se vysypaly granule Cyklon B
a lidé by viděli díry a mohli je prozkoumat,
a pak se rozhlédněte.
Co jsem dělal v roce 92, vyzpovídal jsem muže, který je ředitelem, kurátorem,
pro nedostatek lepšího slova o táboře,
a přiznal se mi na kameru, ne natáčení skrytou kamerou. (?)
(?) Bylo to otevřené pro natáčení kamery v jeho kanceláři.
Byl jsem to já a moje kameramanka. A na kameru se přiznal
že budova zobrazená jako plynová komora není ve svém původním stavu.
Když sověti osvobodili tábor, ta budova byla protileteckým krytem.
Velmi zřejmý, velmi jasný protiletecký kryt. A pak Sověti
předělali ji tak, aby vypadala jako jejich pojetí plynové komory.
Teď nejsou žádné záložní důkazy
dokázat, že tato budova byla někdy plynovou komorou.
Na stěnách nejsou žádné skvrny od Cyklon blue kyanidu.
Ve střeše nebyly žádné otvory v podlaze, které by bylo možné vysypat do Cyklonu B.
Sověti je přidali.
Uvnitř místnosti byly dělicí stěny. Sověti je srazili
aby to vypadalo jako jedna velká otevřená komora.
Roztrhali sociální zařízení.
Stále jsou vidět odtoky v podlaze, stále jsou vidět otvory
kam vedlo záchod, umyvadlo.
Ale vzali všechna zařízení a vyřezali dveře
tam, kde nebyly dveře, aby to vypadalo, že došlo k postupu
z plynové komory do pece.
Ale bylo mnoho věcí, které se neobtěžovali zakrýt.
Přímo uprostřed plynové komory je gigantický průlez.
Průlez, do kterého může vlézt každý dospělý, dokonce i poměrně těžký dospělý.
Nyní, co to je; to byl únikový poklop.
Byl to docela standardní postup návrhu, který pod zemí,
nebo částečně podzemní kryty proti bombám, měly by únikový poklop
pro případ, že by lidem uvnitř bránily sutiny nebo cokoli jiného
z opuštění protileteckého krytu hlavními dveřmi.
Takže máte tento průlez, kterého si nikdo nevšiml
protože... v té době, Osvětim, když jsem tam šel v roce 91,
Osvětim byla otevřena Západu více než deset let.
Nikdo si toho zatraceného průlezu nikdy nevšiml a je tam, jasno jako ve dne.
Dveře do komory se otevírají, jinými slovy,
kdyby to byla plynová komora a strčili jste tam lidi,
všichni by se nahromadili u dveří a snažili se prorazit cestu ven.
Zemřeli by tam. Chcete-li znovu otevřít dveře,
museli byste tlačit proti hromadě 50, 100, 200, 300 těl.
Dveře se zamykají zevnitř, ne zvenku. Jinými slovy,
oběti by byly schopny zamknout Němce,
což je tak trochu hloupé myslet.
Proč má plynová komora v Osvětimi dřevěné dveře,
se skleněným oknem a klikou?
V lednu 1995 prestižní francouzský týdeník L'Express
uznal, že vše o této plynové komoře je nepravdivé
a že jde ve skutečnosti o podvodnou poválečnou rekonstrukci.
Francouzská Židovka Olga Wormser-Migot napsala knihu o
národně socialistické koncentrační tábory, ve kterých prohlásila:
„Osvětim... která měla zůstat vzorovým táborem
a zároveň administrativní centrum... nemělo žádnou plynovou komoru."
Falešný komín postavili také Sověti v roce 1947. PŘED POTOM
Nemá žádný otvor a není ani spojen s budovou.
Němečtí vězni byli také nuceni změnit sprchu
v Sachsenhausenu na podporu sovětského soudního procesu,
ale padělek byl tak hrubý a trapný
že komunisté museli v roce 1952 budovu zbourat.
Do německých pracovních táborů přicházely a odcházely stovky lidí všeho druhu
celý den, zásobování táborů jídlem a zásobami všeho druhu.
Přesto se o tom nikdo nikdy nezmínil a nikdo to nikdy nepřiznal
vidět jakýkoli důkaz o vražedných plynových komorách,
obrovské množství potřebného paliva,
tisíce mrtvých těl každou hodinu nebo prach.
Letecké snímky ukazují stejný nedostatek důkazů.
Podrobné fotografie spojeneckého leteckého vyšetřování pořízené z německých táborů
každý den v létě 1944 byly zveřejněny v roce 1979.
Ani experti CIA nenašli sebemenší stopu
hromady lidských mrtvol, kouř a komíny krematorií
nebo masy Židů čekajících na smrt nebo zplynování.
Byly nám ukázány děsivé obrázky hromad mrtvol
jako důkaz systematického vyhlazování Židů
zlými nacisty jsou ve skutečnosti zavádějící.
Všechny záběry mrtvých vězňů tábora jsou těch, kteří zemřeli na tyfus
a podvýživa v západních táborech během posledních týdnů války.
A to potvrzuje německá armáda,
Červený kříž a britské vojenské lékařské záznamy.
Dokonce i mainstreamoví historici se dnes shodují, že masové vraždy
V žádném z táborů nikdy nedošlo k vražednému plynování
odkud jsou pořízeny spojenecké záběry.
Bohužel se na to nikdy při promítání záběrů neupozorňuje.
Takže se vám snaží prodat příběh, ale teď už znáte pravdu.
Ve skutečnosti jsou spojenecké saturační bombardování přímo zodpovědné
za mnoho z těchto tragických úmrtí.
Je také důležité poznamenat
že většina těchto mrtvých těl ani nejsou Židé.
Velké množství těl bylo ve skutečnosti
přímý výsledek spojeneckého bombardování a ostřelovacích útoků.
Obrázky Nordhausenu se používají ve všech hlavních médiích,
ale bylo prokázáno, že tito vězni
byly vyhozeny do vzduchu a ostřelovány britskými válečnými letadly,
a nebyli vyhlazeni Němci, jak praví oficiální příběh.
A tam jsem měl přes 4000 vězňů, kteří pokládali tuberkulózu.
Nemocný.
Co to děláš, je to tuberkulóza? Žádné léky. Nic. Sotva jídlo.
Už to bylo velmi skromné. Němci neměli (co) jíst.
A najednou bylo 3. dubna ve 3 hodiny, budík,
a americké letectvo nad námi a shodili bomby právě na náš tábor.
A celý tábor byl zcela zničen.
(?) A z těchto 4000 lidí nás 200 přežilo.
Protože tam zemřeli. Byli v táborech, víte.
Visící ve stropě, jejich těla a� Bylo to hrozné.
Hořely dny a dny. Byli jsme stále�
sestry, lékaři, administrátoři,
který pracoval v administrativě� utekli jsme.
A Američané udělali chybu
protože nevěděli, že je to koncentrační tábor.
Věděli, že je to vojenský tábor.
Před měsícem vyprázdnili armádu
a v lednu nás tam dali, viďte? Takže nevěděli.
Vrátili se tedy v 9 hodin ráno a zasáhli celé město.
Celé město srovnali se zemí.
Utekli jsme v lesích, na polích, a když vyprázdnili letadla,
přišli a zaútočili na nás kulomety.
Nevěděli, kdo to je. Jsou to Němci, víte.
A šli jsme do lesa a zůstali jsme v lese asi týden.
A jedli jsme jen syrové brambory.
A co všechny tyto obrázky?
No, viděl jsi mrtvé především politické vězně,
buď zabito hladem, nemocí,
nepřímo nebo přímo v důsledku spojeneckého bombardování.
SPOJENCI VOJÁCI
Když Sověti převzali tábory,
byly znovu otevřeny a naplněny Němci a jinými antikomunisty.
Poté, co je komunisté mučili a vyhladověli k smrti,
fotky těchto vězňů byly také rozdávány
jako oběti Hitlerova holocaustu.
Obrázky z těchto masakrů spáchaných Sověty
a dokonce mrtví Němci ze spojeneckého bombardování Drážďan
byly také spojeny do propagandy a použity jako důkaz židovských mrtvých.
I když nyní víme pravdu o záběrech,
obrázky se nyní staly symbolem holocaustu
a naše média je stále používají k klamání veřejnosti.
Přední think-tank pro revizionismus holocaustu
je Institute for Historical Review,
nezávislá a nezisková organizace
spáchaný ve výchově druhé světové války.
V roce 1979 IHR veřejně nabídla odměnu 50 000 $
za ověřitelný důkaz, že vražedné plynové komory existovaly.
Napadl to Mel Melmerstein, Žid narozený v Maďarsku.
Prohlásil, že viděl svou matku a dvě sestry vlákat do plynových komor.
Jako důkaz použil své vlastní autobiografické paměti 'By bread alone'.
V knize popisuje, jak mu to řekl jeho otec
že jeho matka a sestra byly upáleny zaživa.
Později ve své knize řekne, že to slyšel jeho strýc
jeho matka a sestra byly vedeny do plynových komor.
Ve zveřejněném dopise by svůj příběh ještě jednou změnil
v kalifornských novinách, že byl svědkem
jeho vlastní matka a jeho dvě sestry jsou vedeny
tunelem do plynové komory číslo 5.
A to i přesto, že k ní nevedla žádná plynová komora číslo 5 ani tunel.
Soudce Thomas Johnson z Nejvyššího soudu v Kalifornii rozhodl v neprospěch IHR
a odměnil Melmersteina 70 000 dolarů s tím, že plynování Židů
není rozumným předmětem sporu, protože je to prostě fakt.
Bylo to hlášeno již během první světové války
že Němci a jejich spojenci používali plynové komory
zabít tisíce vězňů. Židy ovládaná média
dokonce použil magické číslo 6 000 000
a magická slova vyhlazování a holocaust.
Článek otištěný v britském The Daily Telegraph 22. března 1916,
uvedl, že Rakušané a Bulhaři zabíjeli lidi
tím, že je zavřeli do kostelů a udusili jedovatým plynem.
Některé další propagandistické lži
řekl, že Němci usekávají dětem ruce,
ukřižování kanadských vojáků, výroba lidského mýdla v továrně na mrtvoly,
změřit oči civilistům, useknout ruce dospívajícím chlapcům,
znásilňovat a sexuálně mrzačit ženy,
dávat dětem ruční granáty na hraní a bajonetovat miminka.
Po skončení války se Stanley Baldwin přiznal v parlamentu
že to všechno byla propaganda a že žádné takové plynové komory neexistovaly.
Také se veřejně omluvil německému lidu
za tohle rasistické nadávky na ně.
2. prosince 1925 britský ministr zahraničí Austen Chamberlain
připustil, že žádná z propagandy zvěrstev nebyla pravdivá
a doufal, že se to už nikdy nebude opakovat.
po druhé světové válce,
tato lživá protiněmecká propaganda byla znovu šířena.
Během druhé světové války a po ní
Spojenci použili krutou propagandu proti Německu
odvrátit pozornost lidí od zvěrstev
páchá především Rudá armáda.
V dopise BBC z 29. února 1944
a vyšší členové britského duchovenstva,
z britského ministerstva informací, čtěte:
„Známe způsoby vlády, které používal bolševický diktátor
v samotném Rusku od, například, psaní a projevy
samotného premiéra za posledních 20 let.
Víme, jak se Rudá armáda chovala v Polsku v roce 1920
a ve Finsku, Estonsku, Lotyšsku, Haliči a Besarábii teprve nedávno.
Musíme proto vzít v úvahu
jak se jistě zachová Rudá armáda, když přepadne střední Evropu.
Pokud nebudou přijata preventivní opatření,
zjevně nevyhnutelné hrůzy, které z toho vyplynou,
bude nepřiměřeně zatěžovat veřejné mínění v této zemi.
Nemůžeme reformovat bolševiky, ale můžeme udělat maximum
abychom je i sebe zachránili před následky jejich činů.
Odhalení za poslední čtvrtstoletí
učiní pouhá popření nepřesvědčivá.
Jedinou alternativou k popření je
odpoutat pozornost veřejnosti od celého tématu.
Zkušenosti ukazují, že nejlepší rozptýlení je
krutá propaganda namířená proti nepříteli.
Veřejnost už bohužel není tak náchylná
jako v dobách "Továrny na mrtvoly"
a „Zmrzačená belgická miminka“ a „Ukřižovaní Kanaďané“.
Vaše spolupráce se proto vážně snaží odvrátit pozornost veřejnosti
od skutků Rudé armády vaší bezvýhradnou podporou různých obvinění
proti Němcům a Japoncům
které byly a budou ministerstvem uvedeny do oběhu...“
Jinými slovy, dopis lze shrnout takto:
Všichni známe zločiny jako Holodomor a Rudý teror
spáchaných bolševiky za posledních 24 let.
Je nevyhnutelné, že totéž udělají ve střední Evropě.
Zakryjeme jejich zločiny lhaním o Němcích.
Veřejnost není tak hloupá, jak byla, naše lži budou lepší.
Musíte tyto lži šířit přesvědčivě.
To nám připomíná, že pravda je skutečně první obětí války.
Tohle byl v podstatě začátek.
Proměňujeme se v to, co dnes známe jako holocaust.
Jak začala kontrolní média
chrlení ještě děsivější propagandy proti Německu.
V podstatě vše, co propaganda Hitlerovi a Němcům vyčítala
byli vinni sami bolševici.
Propaganda umožnila, aby se tyto zločiny staly a následně propaganda
převzal, když byly zločiny spáchány
a v podstatě promítal zločiny zpět na poražené.
Vítězové to prostě otočili a obvinili všechno
na těch, které zabili a znásilnili.
Odkud se po válce vzaly všechny ty příběhy, které nyní slýcháme?
Bez konce, stalo se... (?), protože si Židé uvědomili
chtěli z toho dostat Izrael jako motivaci k vyprávění příběhů,
a pokud by to nestačilo,
Německo začíná dávat finanční prostředky na každého takzvaného přeživšího holocaustu.
Musí mít příběh o tom, že byli v Evropě a přežili holocaust.
A pak dostanou peníze z Německa.
Takže za každý příběh dostanete odměnu.
Židovský britský novinář Sefton Delmer byl hlavou černé propagandy.
Černá propaganda je falešná informace,
materiál, který se vydává za zdroj na jedné straně konfliktu,
ale je to vlastně z opačné strany.
Obvykle se používá k hanění, ztrapňování nebo zkreslování nepřítele.
OSS, předchůdce CIA, také falšoval dokumenty a deníky.
Revizionisté jsou přesvědčeni, že černá propaganda
je základním faktorem propagandy holocaustu.
„Propaganda zvěrstev je způsob, jak jsme vyhráli válku
a teprve teď s tím opravdu začínáme!
Budeme pokračovat v této kruté propagandě,
budeme to stupňovat, dokud nikdo nepřijme ani dobré slovo od Němců,
dokud nebudou zničeny všechny sympatie, které mohou mít v zahraničí
a oni sami budou tak zmatení
že už nebudou vědět, co dělají.
Jakmile toho bylo dosaženo,
jakmile začnou utíkat svou vlastní zemi a vlastní lidi,
ne neochotně, ale s dychtivostí potěšit vítěze,
teprve potom bude naše vítězství úplné. Nikdy to nebude konečná.
Převýchova potřebuje pečlivou péči, jako anglický trávník.
I jeden okamžik nedbalosti,
a plevel znovu vyroste - ten nezničitelný plevel historické pravdy."
V září 1940 byl Sefton naverbován vedením politické války
organizovat černou propagandu a spojeneckou psychologickou válku.
Seftonovou speciální metodou bylo „lhát co nejpřesněji“,
aby jejich lži nemohly být hned odhaleny.
Do roku 1947 koordinoval Delmer černou propagandistickou kampaň
s Francouzi, Sověty a Američany.
Během tohoto období on a jeho zaměstnanci padělali německé dokumenty
o údajných německých válečných zločinech, které se dostaly do oficiálních spisů.
Delmer poskytl dokumenty britskému ministerstvu informací
což je obratem poslalo k norimberským procesům jako oficiální dokumenty.
Bez kontroly, zda jsou dokumenty pravdivé nebo nepravdivé,
byly předloženy jako důkazy obecně známých skutečností.
Propaganda po válce obvinila Německo ze zahájení války,
cenzuroval všechna spojenecká zvěrstva a líčil Sovětský svaz jako utopii.
Generál Eisenhower také shromáždil německé vesničany
a donutil je vidět, co udělali.
Diváci byli zděšeni filmovými záběry z nacistických koncentračních táborů.
Jeden celovečerní film v režii Eisenhowera ukázal scvrklé hlavy
vězňů a stínidel, která byla údajně vyrobena z lidského masa.
Němečtí civilisté byli shromážděni a nuceni si to všechno prohlédnout
instalovat do nich stud a hrůzu.
Během týdne po dobytí Buchenwaldu,
židovský hollywoodský režisér Billy Wilder byl v táboře
natočit film propagandistických lží, které kolují dodnes.
Film se jmenoval ‚Mlýny smrti‘, německy Die Todesmuhlen,
a byl vyroben pro oddělení psychologické války
amerického ministerstva války.
Jeho účelem bylo indoktrinovat Němce, aby věřili
že národní socialisté byli zlí, aby zahanbili Němce
z nacionalismu a rasového vědomí.
Film tvrdil, že nacisté vyráběli mýdlo z tuku židovských vězňů,
vyrobil stínidla z kůže vězňů
a zmenšil hlavy vězňů jako v Amazonii.
Moderní věda určila tato děsivá tvrzení
z Buchenwaldu a Bergen-Belsenu za absurdní spojeneckou propagandu.
Vše bylo odhaleno jako výmysl. Dokonce i židovští učenci jako Deborah Lipstadt
teď uznej, že to všechno byly propagandistické lži.
Testy DNA prokázaly, že scvrklé hlavy byly falešné,
mýdlo bylo obyčejné mýdlo, stínidla byla z kozí kůže
a v táborech nikdy nedošlo k žádnému vražednému plynování.
Příběhy o plynových komorách převlečených za sprchy
jsou fikce o válečných zvěrstvech, podobná dříve vyvráceným tvrzením
o Židech, z nichž se vyrábí mýdlo a stínidla.
Podvod se scvrklými hlavami byl výtvorem Alberta G. Rosenberga,
židovský důstojník sloužící v Eisenhowerově jednotce psychologické války.
I když byly tyto věci odhaleny jako podvody,
opakují je lživí sionisté naplnění nenávistí.
Zabíjeli nemluvňata a vyráběli stínidla z dětských kůží
nebo mýdlo z dětského tuku.
Ukázal jsem jámě v Osvětimi, že vyrobili mýdlo z lidí
házeli dovnitř lidi a vzali tuk a vyrobili mýdlo pro německou armádu;
vařící voda, velký bazén.
Máme mýdlo vyrobené z lidských bytostí.
„RIF“ znamenalo Rein j�disches Fett. Čistý židovský tuk.
RJF.
A RJF znamenalo Rein j�disches Fett, v překladu: Čistý židovský tuk.
Čisté židovské mýdlo, 'Rein j�disches Fett'.
- Čistý židovský tuk, 'Rein j�disches Fett'. - Jo, 'Rein j�disches Fett'.
Kus mýdla. Řekl: ??? Judin Seife,
vyrobené z židovského tuku.
Je to tak hloupé...
VYLOŽENO
Židovský tisk (1991) Válečné zprávy! Iráčané mají plynové komory pro všechny Židy
V roce 1944 byla napsána další kniha, která obhajovala denacifikaci
a masové psychologické vymývání mozků německého lidu.
Jmenovalo se to „Co dělat s Německem“
a napsal ji prominentní člen B'nai B'rith Louis Nizer.
Nizer byl bohatý židovský právník z New Yorku
a byl také kolegou Theodora Kaufmanna a Henryho Morgenthaua,
Franklin D. Rooseveltův tajemník ministerstva financí
a autor Morgenthauova plánu.
Nizer chtěl z Němců udělat potvrzovací zombie s vymytým mozkem. (?)
Národní socialističtí učitelé budou nahrazeni.
Média by démonizovala a dehumanizovala německý lid.
Národní socialismus by byl popsán jako nejhorší ideologie.
Německé knihy budou zničeny.
A obrovské pálení knih ke zničení německé kultury
a kolektivní německá paměť.
V rámci propagandistické kampaně na démonizaci Němců,
Sověti a další také padělali mnoho fotografií,
které se používají k reprezentaci zvěrstev holocaustu.
Obrázky mrtvých Němců se nyní staly obrázky mrtvých Židů.
Obrázky národních socialistů se staly obrázky zlých rasistických nacistů.
Fotky německých uprchlíků se staly fotkami Židů.
SKUTEČNÝ FAKE
Protiněmecká propaganda začala po válce v médiích vlastněných Židy
bude v budoucnu pokračovat více než 70 let.
Během vystoupení v televizní show Larryho Kinga,
herec Marlon Brando se odvážil komentovat:
Myslím, že jsem naštvaný na některé Židy.
Jsem zatraceně naštvaný na některé Židy.
Hollywood řídí Židé. Je ve vlastnictví Židů...
a měly by mít větší citlivost
o problematice lidí, kteří trpí.
Ariel Sharon v roce 2001 přiznal, že:
"My, Židé, ovládáme Ameriku a Američané to vědí."
Židovský supremacistický novinář Elad Nehorai řekl:
"Buďme k sobě upřímní, židovští kolegové. Ovládáme média."
Máme tolik chlápků v kancelářích vedení
ve všech velkých filmových produkčních společnostech je to téměř obscénní.
(...)Věděli jste, že všech osm velkých filmových studií řídí Židé?
Joel Stein, sloupkař pro Los Angeles Times,
ve svém sloupku v LA Times v roce 2008 Stein říká, že:
„Američané, kteří si myslí, že Židé neovládají Hollywood
a média jsou prostě hloupá." Říká:
„Chci, aby Amerika věděla o našem úspěchu.
Ano, ovládáme Hollywood.
Je mi jedno, jestli si Američané myslí, že řídíme zpravodajská média,
Hollywood, Wall Street nebo vláda.
Jde mi jen o to, abychom je mohli dál provozovat."
"Židé totálně řídí Hollywood," přiznává Stein hrdě.
Poté pokračuje a poskytuje dlouhý, dlouhý seznam vlastníků hollywoodských médií
kdo všichni jsou Židé, aby dokázal své tvrzení.
Dnes šest židovských společností ovládá 96 % světových médií.
Takzvaná denacifikace se nikdy nezastavila.
Sedm desetiletí jsme slyšeli jen jednu stranu příběhu.
Vznikly tisíce knih, filmů a televizních seriálů
věnovaný holocaustu, aby vyděsil lidi
z nacionálně socialistické ideologie.
Jeden z nejznámějších filmů
to ovlivnilo, jak lidé vidí roli Německa ve druhé světové válce
byl nepochybně Schindlerův seznam.
Vyprodáno veřejnosti jako skutečný příběh
a natočeno černobíle kvůli nároku na pravost.
Navzdory tomuto fiktivnímu filmu obsahujícímu nahotu a vraždu,
neustále se ukazuje na evropských a amerických školách
jako povinné prohlížení pro výuku dějepisu.
Zobrazuje Němce jako zlá monstra, která se starala jen o jednu věc:
zabíjení nevinných Židů.
Nicméně, film byl založen na fiktivní knize s názvem ‚Schindlerův seznam‘,
který získal LA Times Book Award za beletrii, jejímž autorem je Thomas Keneally.
Sám autor nemá s tábory žádné zkušenosti.
Takže tady máme film, který se promítá našim dětem jako pravda
když je ve skutečnosti založen na fikci.
Jinými slovy, není to pravda.
Jména, postavy, místa a události
jsou buď výplody autorovy fantazie, nebo jsou použity fiktivně.
Poučeny jsou také působivé děti na střední škole
číst Deník Anny Frankové,
což je nyní pravděpodobně vrchol teorie holocaustu.
15letá dívka Anne Frank a její otec Otto Frank
byli v září 1944 deportováni z Nizozemska do Osvětimi.
Otto byl ošetřen v nemocnici v Osvětimi.
O několik týdnů později, tváří v tvář postupující sovětské armádě,
Anne byla evakuována spolu s mnoha dalšími
do přeplněného tábora Bergen Belsen.
Desetitisíce přeživších Židů se rozhodly opustit Osvětim
a jít na západ do ledna 1945 se stejnými lidmi
kteří je údajně vraždili každý den po celá léta.
Anne Franková zemřela na tyfus v březnu 1945.
Původní rukopis deníku však byl forenzně zkoumán
od německého státního forenzního úřadu Bundeskriminalamt.
Jejich analýza určila, že významné části práce
byly napsány kuličkovým perem.
Protože kuličková pera nebyla před rokem 1951 dostupná všem,
části díla byly přidány až po válce.
Odborníci na písmo po bližším prozkoumání originálů zjistili,
že všechny zápisy v deníku byly stejnou rukou
a BKA určil, že žádný z deníkových rukopisů
odpovídaly známým příkladům Annina skutečného rukopisu.
Skutečným autorem deníku byl židovský romanopisec Meyer Levin,
který požadoval a bylo mu uděleno 50 000 dolarů v platbách za jeho práci
v soudní žalobě proti Annině otci Otto Frankovi.
Pravda o deníku Anny Frankové byla poprvé odhalena v roce 1959
od švédského časopisu Fria Ord.
Bylo zjištěno, že židovský romanopisec Meyer Levin
napsali dialog deníku
a požadoval platbu za svou práci v soudní žalobě proti Otto Frankovi.
Objevil se výtah ze švédských článků
v dopise Americké hospodářské rady z 15. dubna 1959 takto:
„Historie má mnoho příkladů mýtů
kteří žijí delší a bohatší život než pravda,
a může být účinnější než pravda.
Západní svět je již několik let informován
židovské dívky prostřednictvím toho, čím se vydává
její osobně napsaný příběh, Deník Anny Frankové.
Jakákoli informovaná literární kontrola této knihy
by ukázal, že to bylo nemožné jako práce teenagera.
Pozoruhodné rozhodnutí Nejvyššího soudu v New Yorku
potvrzuje tento názor,
v tom známý americký židovský spisovatel Meyer Levin
získal 50 000 dolarů, které mu má zaplatit otec Anny Frankové
jako honorář za Levinovu práci na „Deníku Anny Frankové“.
Důkaz sestavil Dr. Robert Faurisson z Francie
zjistí, že slavný deník je literární podvod.
Po důkladném výzkumu profesor Faurisson uvedl:
„Pravda mě nutí to říct
že Deník Anny Frankové je pouze prostým literárním podvodem. "
Židovský německý komunista Bruno Baum
přiznal, že je jedním z hlavních výrobců
propagandy v táboře Osvětim. Řekl:
„Není to přehánění, když to říkám
že většina veškeré osvětimské propagandy
jsme napsali sami v táboře.
Provedli jsme tuto propagandu pro světovou veřejnost
až do našeho posledního dne přítomnosti v Osvětimi."
Zlí Němci ve skutečnosti vynaložili velké úsilí, aby udrželi vězně dobře nasycené,
dobře ubytováni a pohoštěni v německých táborech.
Tábory měly dostačující slušné jídlo až do posledních týdnů války,
když Spojenci vybombardovali veškerou infrastrukturu Německa do zapomnění.
(?) Měli jsme i orchestr, kde nás někteří muzikanti poskládali
a jeden hudebník byl tak dobrý, že hrál na nástroje
a on napsal noty a později jsme měli kapelu, která hrála přes víkend.
A to nám samozřejmě pomáhalo, víš, také dělal divadelní hry a tak.
Konaly se v Osvětimi nějaké kulturní aktivity?
Ano, řekl jsem ti, že jsme nechali piano vložit do... Nejen do klavíru.
Do bloku Jedna bylo přivezeno křídlo.
Jakmile to bylo postaveno, ten nový blok,
místnost v přízemí byla přidělena pro divadlo,
kde chtěl postavit jevištní oponu v tom novém bloku Jedna,
což byla jedna velká jídelna. Mělo to být také obchodní (?) stádium,
takže by se tam mohla dělat představení pro ženy, kulturní. (?)
Řekl: "Proboha. Není tady nikdo?"
kdo mi může pomoci přišít tyto závěsy?
Pro jeviště. Dělám to pro tebe!" říká.
A já jsem přišel a pomohl jsem mu s jevištěm opony
a to bylo úžasné, protože přes mě pro změnu seděl muž.
A můj spolubydlící má na starosti pracovní úkoly,
a pokud náhodou znáte hudbu; "Na jaké nástroje hraješ?"
Řekl jsem, že jsem se naučil na klavír, ale ne dost dobrý pro orchestr,
To ti můžu říct hned teď.
Řekl: "No, pak možná znáte noty." Řekl jsem ano".
Řekl: „No, pak tě můžu použít, protože máme
napsat to z původní hudby, co dostane režisér (?)
k nástrojům.
A tak pro každý nástroj má na celém papíru jen krátkou čáru,
takže jsem to musel rozebrat a napsat pro každý nástroj,
z toho, co jsem musel udělat.
Musel jsem dokonce udělat čáry,
neměli jsme papír, který by byl předtištěný na poznámky. Nic.
Takže jsem tam chvíli strávil celý den,
dokud nás neodvezli z Osvětimi.
Pak mě tam viděla pracovat. Měl jsem velký stůl
kde bych mohl pracovat a rozložit všechny papíry
a bylo to velmi klidné a relaxační. A Otto se mnou chtěl víc mluvit.
Tehdy jsem potkal toho SS-mana najednou.
To byla poslední práce, kterou jsem dělal, když jsem byl v Osvětimi.
A další práce... To bylo v bloku deset.
Vyšli jsme sbírat listy az těchto listů
uvařili by čaj pro celý tábor, pro celou Osvětim.
kino Buchenwald
Jak jste se bavili?
No, na začátku těch dnů byla knihovna
kde by lidé mohli získat knihy ke čtení.
Byly tam noviny, které jsme mohli získat.
Také jsme mezi sebou občas měli housle, kvarteto.
Přicházeli si hrát do kasáren.
A později řekli, že v táboře postaví film.
(? ) My vězni jsme říkali: „Ty ses musel zbláznit.
Udělají pro nás v táboře film?"
Ale opravdu se to stalo. V táboře natočili film... A my....
Šli jsme barák za barákem. Někdy bychom se mohli jít podívat na film,
večer přinášeli filmy a...
Jaké filmy by promítali?
Německé filmy.
Pohlednice
Jednou jsem přišel do hlavního tábora,
směli jsme dvakrát do měsíce napsat domů.
Jednou pohlednice, jednou dopis.
Dali vám materiály?
Jo, dali nám dopis a materiály... cenu.
Jak jste získali razítka?
- Mohli bychom si koupit známky... - Měl jsi peníze?
Jo, máme peníze, stále máme peníze...
máme peníze??? židovská komunita z ??? kdo nás poslal...
Všichni... nějaké peníze.
Realita Osvětimi UŽ ŽÁDNÉ LŽI!
A v táboře byste mohli mít peníze?
Jo, mohli bychom mít peníze,
protože tam byl v táboře ??? toho, čemu říkali "Cantina",
a ne mockrát, ale jednou za čas prodali pár cigaret,
nebo něco prodali... cokoli měli.
Takže pokud jste měli peníze, mohli jste si koupit v Cantina tam.
Jídlo... Ve skutečnosti nebylo žádné jídlo, opravdu. Obvykle se něco prodává...
Prodali by nějaké slabé pivo v...
- V Cantině? - To jo.
Ale vlastně nic jiného. Nic moc. Většinou cigarety.
A když jste šel do kina, musel jste platit?
Ano, museli jsme zaplatit.
Po zastavení peněz se zastavily i běžné peníze,
tehdy jsme dostali zaplaceno v kuponech.
Placeno za svou práci?
No, nevím, jestli to bylo kvůli práci, cokoliv. Dostali jsme zaplaceno v kuponech
které byly v té kantýně splatitelné, kdyby něco měly.
Takže to byl jejich způsob, jak rozdělovat peníze všem.
Všichni pak dostali ty peníze.
Fotbalový kemp
Samozřejmě, co jsme dělali o víkendu... Sešli jsme se,
dali jsme se dohromady a vytvořili jsme fotbalový tým,
který byl ??? že jsme hráli fotbal.
Co je úžasné, že by tu byl fotbalový tým,
že by na něco takového zbylo dost energie.
No, nemyslím si, že jsme byli tak energičtí jako...
s druhým pravidelným týmem,
ale udělali jsme něco, víš, udrželo to naši mysl mimo,
vidíte, o problémech, které jsme měli.
Zvláště když Němci začnou prohrávat válku, 1943-44,
takže v roce 1944 jsme měli fotbalové zápasy v ???.
Fotbalové týmy byly organizovány velmi dobře.
Ve fotbalových týmech každá národnost organizovala fotbalový tým.
(?) Uspořádali jsme veškeré vybavení, vše pro hraní fotbalu na montážní lince.
Takže víte, že (kolik) to bylo zdarma a bylo to v roce 1944.
??? Američané???.
Na druhé straně, takže tam mají, aby dali více svobody,
ale bylo tam mnohem víc svobody a...
Jídlo se moc nezlepšilo, protože... prostý důvod.
Sami toho moc neměli.
Snažili se vám civilisté vůbec pomoci?
Vyměnili zboží za věci?
Jak říkám, měli jsme téměř vše, co jsme chtěli,
pro fotbalové týmy, od civilistů, od cizích civilistů.
A to bylo v utajení. (?) Tabulka výsledků fotbalové ligy
Moc s tím nedělali, protože věděli, že je válka (?)
Dokonce s námi hráli fotbal.
???
..Mimochodem legrační, jednou hrál polský tým proti německému týmu,
a jeden z těchto narukovaných SS-manů se rozhodl, že chce hrát za polský tým,
takže říkáme, dobře, můžeš hrát.
A pak velitel, velitel SS, byl jako kapitán,
rozhodl se, že chce hrát za německý tým,
tak šel do terénu. Myslím, že byli trochu opilí.
jak jsi to vnímal?
A ta legrační část toho,
Řekli jsme, necháš je hrát a oni budou hrát sami,
(?) jen jsme kolem nich běhali. Britský zajatecký fotbalový tým Auschwitz
ale to byl jeden z těchto incidentů, je to zaseknuté, zaseknuté, je to zábava,
ale to se stalo, takže, ale to byl rok 1944,
skoro... věci se uzavřely.
Takže, co říkáte, je, že čím více se blížil konec války,
tlak byl uvolněn, spíše než aby se stal krutějším nebo...?
V našem táboře, tlak, jste cítil tlak velmi nízký(?).
Konaly se svatby a dokonce i porodnice pro těhotné.
Vězni se v táborech zamilovali a ženili.
Jen v Osvětimi bylo registrováno přes 3000 živě narozených dětí,
během provozu za německé nadvlády nedošlo k úmrtí jediného dítěte.
Zlí nacisté dokonce zřídili pro děti jesle.
Freddie Hirsch mě zavolal do dětského baráku,
tehdy mířil a...
Požádal mě, jestli bych mohla dětem něco namalovat na zeď.
A řekl jsem: "Dobře, pokud můžete získat materiály..."
Řekl: "Seženu materiály." A já řekl: "Dobře".
A pak velmi pohledný mladý blonďák
jednoho dne přišel z mužského tábora,
a Freddie Hirsch mi zavolal, abych se s ním přijel setkat.
A zeptal se mě, co potřebuji.
Tak jsem řekl: "No, když seženu nějaké barvy na stěny, tak potřebuji temperové barvy."
Chtěl bych je, pokud mi nějaké seženeš."
A on řekl: "Ano, cokoliv chceš."
A tak, než jsem se nadál, Freddy měl pro mě připravené věci.
A začal jsem malovat. Zpočátku jsem nevěděl, na co se dívám na ten obrovský, fádní...(?)
Mělo to takovou olivovou barvu.
Jako všechny baráky byly... zeď. A já si myslel, no,
jde o to, aby to vypadalo, jako bychom byli ve švýcarské chatě,
na palubě a je na ní balustráda s květinami a květináči,
a díváme se na krásné louky
a možná uvidím nějaké krávy a ovce a tak... A začal jsem malovat.
A pak, když to bylo daleko v dálce,
Dal jsem nějaké ovce a nějaké krávy,
a pak jsem si všiml, že všechny děti stály kolem mě, za mnou.
Tak jsem se otočil a zeptal jsem se jich, jestli mají nějaké speciální přání,
co dát na tu louku.
A řekli Sněhurka a sedm trpaslíků.
A to byla velmi překvapivá odpověď.
Takže jsem namaloval Dopeye stojícího na hlavě jiného trpaslíka
s pláštěm kolem sebe, takže vypadal jako vysoký chlap,
takže by byl vysoký jako Sněhurka a tančili spolu
a boty... ty měkké boty a všechno...
a dětem se to líbilo. A udělal jsem kolem sebe nějaké další trpaslíky.
Ten, kdo hrál na akordeon. Myslím, že to byl Grumpy, ten podlý.
A profesor s brýlemi...
Udělal jsem skoro všechny kolem stojící trpaslíky. Někteří z nich tleskali...
a to se dětem líbilo.
Teď chápu, že tu byl jiný malíř, který v něčem pokračoval...
malování na zdi poté, co jsem odešel. Nevím o tom.
Když jsi to dělal,
co to udělalo nejen pro vás, ale i pro děti na emocionální úrovni?
No, udělalo to několik věcí, nejen emocionální,
ale děti pak napsaly hru, která byla satirou
ze Sněhurky a sedmi trpaslíků.
Tak jsem přišel na způsob, jak vyrobit korunu z papíru
a děti to malovaly zlatem a dávaly na to jako drahokamy,
a pak jsem vzal nějaké papírové proužky a natřel jsem je černou barvou
a já nevím o kostýmech, z čeho kostýmy dělali,
ale hra byla velmi úspěšná, protože holčička
který hrál Sněhurku měl neuvěřitelný hlas.
Nádherný soprán, stejně jako ten, který slyšíte ve filmu.
Jak jim bylo dovoleno hrát v Osvětimi?
Nevím, ale bylo to uděláno tak nějak docela ticho, všechno,
až na to, že když byl nasazen, najednou se objevili nějací SS-mani a dívali se.
A pak, když Arno Bend (?) zahrál tu hru,
chtěl něco jako vaudeville, ve kterém jsem byl také.
To bylo, když jsem nemohl vydržet dech toho chlapa, který si se mnou hrál.
Budova, která právě vycházela z Osvětimi, byla ve skutečnosti bordel
využívali internovaní tábora.
Nemocnice a táborová zubní zařízení navštěvovaná vězni tábora,
zubaři a zdravotní sestry, aby se vypořádali se zubními problémy vězňů.
Tábor v Osvětimi měl ošetřovny a nemocnice
kde byly vyléčeny tisíce vězňů.
(?) Vedení tábora především posádkový lékař dr. Hodnota,
vyzkoušeli všechny myslitelné způsoby
udržet osvětimské vězně naživu, silné a zdravé.
„Holocaust je jedinou prohlášenou genocidou
který prodávají lidé, kteří na vlastní účet
byli léčeni v nemocnicích v takzvaných vyhlazovacích táborech“.
Vězni také postavili elegantní olympijský bazén,
kompletní s několika skokanskými můstky, kde by se opalovali
při sledování zápasů vodního póla v sobotu a neděli odpoledne.
Bazén v Ravensbr�cku
Koupaliště v Terezíně
Podle oficiálních údajů
v lednu 1933 bylo v Německu 523 000 Židů.
Korherrova zpráva odhaluje, že od prosince 1942
ve všech koncentračních táborech bylo pouze 9 127 Židů.
Zástupci Mezinárodního červeného kříže tábory pravidelně navštěvovali
a měl úplný přístup do táborů, vše zdokumentoval
a odhadl celkový počet mrtvých ze všech táborů
být kolem 271 000 až 290 000.
Zhruba polovina těchto mrtvých byli Židé,
takže nyní mluvíme o nějakých 150 000 až 200 000 Židů
kteří zemřeli v německých táborech především na nemoci.
V 1650stránkové zprávě Červeného kříže
nikdy nebyla zmínka o plynových komorách.
V zásadě existují čtyři kategorie internovaných během války:
Poláci, Židé, Rusové a „političtí vězni“,
někdy zmiňován jako „Němci“.
Židé tvořili méně než 40 % Osvětimi,
jen asi 12 % Dachau a jen asi 30 % Buchenwaldu.
Máte předpokládané knihy smrti z Osvětimi,
které jsou nejspolehlivějšími zdroji. Sověti zabavili všechny informace
o životě a smrti lidí žijících v Osvětimi, když osvobodili tábor,
a ty byly nakonec publikovány v 90. letech.
A ty vám dají celkem. Co je to?
Během druhé světové války zemřelo v Osvětimi 29 000 Židů, ano?
A máte o něco více mrtvých katolíků.
Máte více katolíků než Židů, kteří zemřeli v Osvětimi, a chcete-li říci,
"Ach, chybí tam nějaká data, někteří Židé neregistrovaní, kteří zemřeli",
a tak dále, no, můžeš to nanejvýš postavit,
Řekl bych, že v Osvětimi zemřelo 40 000 Židů.
Nedovolím, aby to šlo výš.
A to je 100krát méně než 4 miliony plaket (?)
Po válce Sověti uvedli tuto naprosto absurdní postavu.
Počet mrtvých v Osvětimi byl revidován v roce 1989
ze 4,1 milionu na 1 milion.
Počet úmrtí v Osvětimi se snížil na milion
AUSCHWITZ SMRT
Po zajetí Sovětským svazem,
původní propaganda také tvrdila, že v Majdanku byly zavražděny 2 miliony,
která zahrnovala sedm vražedných plynových komor.
Pět z těchto sedmi bylo přijato
nikdy nesloužily ani jako vražedné plynové komory.
Počet mrtvých na Majdanku byl v roce 2005 revidován z 2 milionů na 78 000,
ale nějak oficiální účet 6 milionů mrtvých zůstal nezměněn.
Co je tedy 6 milionů minus 4 miliony minus 2 miliony?
Holocaust je jedinou prohlášenou genocidou
kde lze snížit miliony z celkového počtu údajně zabitých,
ale celkový počet vždy zůstává 6 milionů.
Britská tajná služba prolomila německý přísně tajný kód Enigmy
a měl přístup k většině německých vojenských komunikací do roku 1942,
a v dešifrování nebyly žádné odkazy na plynování.
No, je to nejspolehlivější a nejuznávanější zdroj
možná ano, protože Británie odposlouchávala
německé rádiové zprávy, když Němci nevěděli
byli zadrženi a... Lupiči kódů Enigmy dostali tyto zprávy,
a po 50 letech byli konečně propuštěni
v polovině 90. let v Národním archivu. Byli vyřazeni...
historici se o toto dešifrování nezajímají ze zjevného důvodu.
Nevykazují žádné známky holocaustu, ok?
Zobrazují různé etnické skupiny, které se pohybují, různé pracovní tábory,
například Židé přicházející do Osvětimi a Židé opouštějící Osvětim.
A jejich čtyři hlavní kategorie: Poláci, Rusové, Židé,
Němečtí političtí vězni, seskupují vězně jako...
a tam je... ukazují velké úsilí
získat z vězňů užitečnou průmyslovou práci.
Diskutují o různých druzích práce, kterou se snaží dělat
a jaké zdroje potřebují nebo objednávat věci, které lze udělat.
A pak popsali otřesný dopad vypuknutí epidemie tyfu,
zejména v Osvětimi uprostřed roku 42,
a boj o to se s tím vyrovnat a dostat to pod kontrolu,
a pocit hrůzy, protože celý tábor Osvětim byl v karanténě
jak si epidemie vybraly daň.
Dešifrování ukazuje, že jediná věc, kterou lidé byli...
(?) V podstatě zabijí, pokud se pokusí utéct.
Dozorci stříleli na každého, kdo se snažil utéct,
ale jinak, víte, existují pravidla pro správné zacházení s vězni.
A esesáci s nimi museli náležitě zacházet.
A mohli by být postaveni před válečný soud, kdyby to neudělali.
Vězeň by mohl podat stížnost, pokud s ním nebylo řádně zacházeno.
Dopisy nedávno nalezené v amerických archivech
dokázali, že nejvyšší vládní představitelé USA a Německa
mluvili spolu prostřednictvím švýcarských a irských rad v letech 1944 až 1945
o podmínkách vězňů v německých provozovaných táborech.
Německo zaručilo evakuaci vězňů, aby je zachránilo před Sověty
a bývalí vězni v táboře potvrdili, že vězni byli bezpečně evakuováni.
Spojenci potvrdili, že Němci vězňům pomáhali, nikoli je vraždili.
Několik zdrojů, včetně Světového almanachu, dokumentace Červeného kříže,
encyklopedie New York Times a Chambers
které židovské obyvatelstvo zaznamenalo
neodráží svědectví o holocaustu.
Židovský světový almanach byl hodnocen
jako absolutně nejautentičtější a nejdůvěryhodnější zdroj
pro počty světové židovské populace.
A podle Světového almanachu světová populace Židů
se mezi lety 1933 a 1948 zvýšil z 15 315 000 na 15 753 000.
„V celé Německem okupované Evropě bylo 2,4 milionu Židů.
Po válce požádalo 3,8 milionu Židů o reparace za holocaust.
Zbývajících 6 milionů bylo tragicky ztraceno.“ Edgar J. steele
Norimberské procesy
se konaly v německém Norimberku v letech 1945 až 1949.
Národní socialističtí vůdci byli zatčeni a postaveni před soud
za údajné válečné zločiny.
V soudní síni byli čtyři soudci.
Po jednom z USA, Británie, Francie a Sovětského svazu.
Norimberští žalobci: Kempner, Rapp, Niedermann, všichni byli Židé.
V dopise své ženě, norimberskému hlavnímu žalobci Thomasi J. Doddovi,
napsal, že tým obžaloby byl ze 75 % Žid.
Generálním prokurátorem pro vrchní soud byl dr. Jacob Meisner, Žid.
Podle Louise Marschalka,
válečný maďarský novinář, který psal o procesech,
„Ze 3 000 lidí zaměstnaných u norimberských soudů
2 400 bylo Židů."
Vyprávění o holocaustu
se používá k odvedení pozornosti od válečných zločinů spáchaných Stalinem,
Roosevelt, Churchill, Rudá armáda, Eisenhower a spojenecké síly,
a místo toho obětní beránky národní socialisty
za většinu válečných hrůz.
Při Norimberském procesu,
existence plynových komor nebyla prokázána fyzikálním
a technické důkazy, které jsou běžně vyžadovány v jakémkoli trestním řízení.
Článek 19 a 21 statutu soudu
zbavil obvinění z tohoto omezení.
Údajné plynové komory nebyly studovány ani popsány.
americký revizionista Samuel Crowell,
ve své skvělé knize z roku 2011 „Plynová komora Sherlocka Holmese“,
píše, jak spojenci předložili pouhé čtyři německé dokumenty
v Norimberském procesu, aby dokázal, že nacisté zplynovali lidi,
a všechny tyto dokumenty byly špatně přeloženy
nebo úplně vytržené z kontextu.
Národní socialisté u procesů s válečnými zločinci,
byli mučeni většinou židovskými komunisty a britskými vyšetřovateli,
obvykle tak, že jim byla rozdrcena varlata, dokud nepřiznali holocaust.
Židovský hlavní žalobce v procesech Einsatzgruppen
veřejně přiznal, že byl svědkem mučení
a osobně používal výhrůžky smrtí k získání přiznání.
Soudce Simpson Army Commission řekl:
„Vyšetřovatelé nasadili obviněnému na hlavu černou kápi
a pak ho udeřit do obličeje mosaznými klouby,
kopněte do něj a mlátte ho gumovými hadicemi...
Všichni Němci až na dva ve 139 případech, které jsme vyšetřovali
byla kopnuta do varlat, které se nedaly opravit."
Rudolf Hüss byl jedním z nich.
Byl zatčen a mučen a šikanován k nerealistickým a absurdním doznáním.
Za špatnou odpověď by dostal hrozné tresty.
Metody plynování, ke kterým se přiznal, byly naprosto nepoužitelné (nemožné?).
Přiznání byla založena na mučení, kde byl H�ss rozebrán do bodu
že může říct cokoliv, aby se vyhnul dalšímu ošetření.
H�ss byl později oběšen, aby se nikdo nedozvěděl pravdu.
H�ss lhal, aby zachránil životy své manželky a dětí.
To vše bylo potvrzeno v knize vydané v roce 1983
s názvem 'Legie smrti', který obsahuje vzpomínku
britského židovského seržanta Bernarda Clarka,
který se chlubí tím, jak mučil H�ss
a vyhrožoval své rodině, že z něj vynutí přiznání.
Clark dokonce vyhrožoval, že pošle H�ssovy děti do Gulagů na Sibiři
kdyby se nepřiznal.
Židovská nadvláda a kontrola procesů byla zřejmá.
Dokonce i kat pro 10 národních socialistických vůdců odsouzených k smrti,
mistr chirurg John C. Woods, byl Žid
a oběšení se konalo 16. října 1946.
Židovský svátek Purim v knize Ester, Deset synů Hamanových,
nepřítel Židů, byli oběšeni v den Purim.
Popravčí používali krátkou kapku místo dlouhé kapky, která zlomila vaz.
Oběti tak umíraly delší smrtí v důsledku uškrcení.
Padací dveře byly příliš malé
(?) několik mužů utrpělo krvácející poranění hlavy
když při pádu narazí do stran padacích dveří.
Těla byla zpopelněna a rozptýlena po řece
odepření rodinám napsat (jezdit?) pohřeb jako poslední urážku.
"Soud s poraženými vítězi nemůže být nestranný."
bez ohledu na to, jak je zajištěno... O celém tomto rozsudku
existuje duch pomsty a pomsta je jen zřídka spravedlností." - Senátor Robert Taft
"Už léta jsem šílel z "procesů s válečnými zločinci"
které si myslím, že byly opovrženíhodné a opovrženíhodné a ještě víc smekám
barbarství starého Říma než takzvané civilizované společnosti."
- Taylor Caldwell, americký romanopisec
„Norimberské stíhání jsem vždy považoval za krok zpět
v mezinárodním právu a precedens, který se v budoucnu ukáže jako trapný."
- Justice Learned Hand, obvodní soudce USA
„Považuji ,procesy s válečnými zločinci‘ obecně
a zejména procesy s admirálem Dönitzem,
záležitost masového pokrytectví vyplývajícího z válečné kocoviny."
- Admirál Stanton Merrill
„Jak jsem věřil, že za to mohla poválečná emocionální hysterie
pro soud a uvěznění německých vysokých vojenských a námořních důstojníků,
a že bychom se měli s hanbou zamyslet nad naším úsilím pomstít se lidem, kteří to dělají
co bychom udělali pro naši vlastní zemi, jsem rád, že je tam uvedeno i mé jméno
v jakékoli snaze odčinit nespravedlnost spáchanou na admirálu Doenitzovi a všem ostatním
s nimiž bylo rovněž zacházeno nespravedlivě, protože milovali svou zemi."
- Admirál Frederick Horne
„Byl jsem zděšen, když jsem viděl sovětské Rusko soudit, když byli sami vinni.
Rád k nim připojím své jméno
snaží se napravit admirál Doenitz." - Adolph Menjou, americký herec
Sovětští propagandisté, Ilja Ehrenburg,
ano, víte, Žid, který podporoval genocidu
a hromadné znásilňování německých žen;
O 6 milionech věděl už v listopadu 1944.
Jak anglické noviny oznamovaly, že Ehrenburg jede
vydat knihu o údajných německých zvěrstvech.
Popsal, jak Němci zmasakrovali 6 milionů Židů.
Vzhledem k tomu, jak trvá měsíce napsat knihu,
číslo 6 milionů muselo být asi dlouho před listopadem 1944.
Když se Spojenci chystali napadnout Německo,
Ilya Ehrenburg napsal následující v novinách Soviet War News,
vydalo sovětské velvyslanectví v Londýně:
„V oblastech, které obsadili, Němci zabili všechny Židy,
od starých lidí po nemluvňata ve zbrani.
Zeptejte se kteréhokoli německého zajatce, proč jeho krajané
vyhladil 6 milionů nevinných lidí a on odpoví docela jednoduše:
"Proč? protože to byli Židé."
Tvrzení bylo opakováno ve stejných novinách 4. ledna 1945,
a znovu 15. března 1945. Ale jak to mohl Ehrenburg vědět
že bylo zabito 6 milionů Židů
předtím, než jediný spojenecký voják vkročil na německou půdu?
30. dubna 1945, když Hitler zemřel a Německo se vzdalo,
New York Times uvedl, že více než
6 milionů vězňů bylo osvobozeno,
nezabit v německých koncentračních táborech.
V červnu 1945, než začaly norimberské procesy,
muž, který to organizoval, americký hlavní žalobce Robert Jackson,
setkal se třemi právníky zastupujícími významné vlivné židovské organizace
získat jejich informace pro nadcházející soud.
Pokud jde o ztráty židovské populace, Jackson se jich přímo zeptal:
"Jak velké byly ty židovské ztráty?"
Jeden z židovských právníků spontánně odpověděl: "6 milionů."
Ale jak to mohl vědět?
Pravdou je, že číslo 6 milionů je symbolická, náboženská mantra
který se v židovských médiích opakoval více než 200krát
celé minulé století a dlouho předtím, než se Hitler vůbec narodil
a dávno předtím, než vůbec existoval národní socialismus.
Po válce Sověti uvedli tuto naprosto absurdní postavu.
Ta cifra 6 milionů byla v podstatě mantra
které pulzují ve 20. století,
hned z konce 19. století, kdy začala.
Číslo 6 milionů začalo jako výzva k získávání finančních prostředků.
Američtí Židé shromažďovali finanční prostředky na základě toho
6 milionů evropských Židů mělo potíže, že?
A začalo to... Židé v Rusku, 6 milionů Židů v Rusku má potíže,
??? a pak ve 30. letech 20. století bylo ohroženo 6 milionů Židů,
kvůli Hitlerovi a tak dále,
a nakonec v Norimberku se to stalo minulým časem.
Bylo zabito 6 milionů Židů
a máte z toho něco jako 200 novinových titulků.
Je to výjimečné, jak to mantrické číslo,
což se nikdy v žádném případě nepočítalo, ano?
Je důležité si uvědomit, že nikdo nepočítal 6 milionů nebo jakkoli
vypadalo to, jako by napočítali 6 milionů
v norimberském procesu po válce, že?
Byla to právě ta postava, která procházela jako mantra
prostřednictvím novinového titulku, 6 milionů Židů v Evropě.
Ve své knize „První holocaust,
Překvapivý původ čísla 6 milionů“,
Don Heddesheimer ukazuje, že číslo 6 milionů
ve skutečnosti sahá až do židovských fundraisingových kampaní
která začala na konci 19. století a svého vrcholu dosáhla v polovině 20. let 20. století.
Během téměř sta let,
Židé rozšířili fámu, že 6 milionů Židů v Evropě trpí,
a někdy to jde tak daleko, že už zemřelo 6 milionů Židů.
Židovský list New York Times byl hlavním prostředkem propagandy
které dokonce zahrnují známá módní slova jako vyhlazování a holocaust.
Poté, co byla podepsána sionistická Balfourova deklarace,
Židé tvrdili, že v Evropě je 6 milionů Židů
jim hrozilo vyhlazení, pokud nedostanou vlast v Palestině.
Bylo to 14 let předtím, než se národní socialisté dostali k moci
a 24 let před zahájením údajného holocaustu.
Původ tohoto čísla 6 milionů není podložen
o jakýchkoli faktických znalostech týkajících se ztrát židovského obyvatelstva.
Je to čistě smyšlené, symbolické, esoterické a mystické číslo.
V židovské Tóře bylo napsáno proroctví, které Židé
bude dovoleno vrátit se do Izraele mínus 6 milionů jejich lidí.
"Vrátíte mínus 6 milionů"
Kniha "Holocaustové dogma judaismu"
popisuje, jak je kabalisticky odvozeno číslo 6 milionů.
Číslo 6 milionů je symbolické číslo s náboženským významem
a holocaust je součástí náboženského dogmatu judaismu.
Benjamin Blech tuto skutečnost potvrdil ve své vlastní knize
"Tajemství hebrejských slov."
Od rozvinutí příběhu o holocaustu v Norimberském procesu,
Židé tento příběh dovedně pěstovali a propagovali
který byl povýšen do náboženského statusu.
Holocaust je jedinou prohlášenou genocidou, která se stala
multimiliardový průmysl, který Židům umožnil
vymámit z Německa stovky miliard dolarů
a Spojenými státy, z nichž velká část byla použita k financování nového státu Izrael.
Podle AMCHA v Izraeli je přeživším holocaust jakýkoli Žid
kteří v roce 1933 pobývali kdekoli za nacionálně socialistického režimu,
To opravňuje každého Žida, který odešel z Evropy do Ameriky nebo jinam v roce 1933,
a žil v pohodlí a bezpečí, zatímco válka pokračovala.
Mají nárok na tisíce dolarů v jednorázové platbě
spolu s měsíčními holocaustovými penzemi.
Skutečné příběhy o holocaustu pocházejí ze dvou zdrojů:
zajatí vysocí představitelé národně socialistické strany
kteří byli přinuceni a mučeni během norimberských procesů,
a skuteční židovští přeživší, kteří přišli z těchto koncentračních táborů.
Tato židovská svědectví (svědectví?) se pohybovala od plynování,
Židožraví medvědi a orli v klecích,
odpařování 20 000 Židů poblíž Osvětimi atomovou energií,
mučení a zabíjení židovských vězňů
do tempa speciálně komponovaného tanga smrti,
paření Židů k ​​smrti jako humři v Treblince,
zabíjeli je k smrti elektrickým proudem, hudební táborové psy
trhání Židů, kteří hráli falešně v orchestrech, k smrti,
lechtání homosexuálů k smrti, gejzíry židovské krve,
Z Židů se dělají stínidla a mýdlo,
vozíky na kolejích, které házely Židy přímo do pecí,
Nacistické masturbační stroje a ano,
další závěti, které byly dány, jsou stejně směšné.
pohřben spěšně
vytryskla krev!
ďábelská fontána
... jednu věc, na kterou nikdy nezapomenu, co jsem slyšel a on řekl:
„Nacisté nám berou mladé židovské nemluvňata
a trhají je vejpůl za nohy,
a házejí je do Nister.“ Nister je řeka.
Takže řekli za každého člověka, který si vezme život,
umučí k smrti pět z nás.
Pak nás potrestali. Za každého muže, který proběhl drátem,
vzali sto vězňů a zabili je přede všemi.
Největší milostný příběh, jaký jsme kdy v seriálu vyprávěli.
Herman Rosenblat získal mezinárodní pozornost
za jeho příběh o hladovém malém chlapci v nacistickém koncentračním táboře
kterému malá holčička každý den házela jablka
na druhé straně plotu.
O několik let později, podle příběhu, Rosenblat potkal stejnou dívku
na rande naslepo v New Yorku a na místě požádal o ruku.
Chodil sem každý den, přinesl jablko, nebe, (?)
moje bunda a kousek chleba a on říkával: "Uvidíme se zítra".
Příběh přistál Hermana a Roma Rosenblatt na Oprah dvakrát
a v novinách po celém světě.
Dostali také smlouvu na knihu a film, ale příběh nebyl pravdivý.
Proč jsi to udělal?
Proč jsi tak dlouho tolika lidem lhala?
Nebyla to lež... to byla, já... byla moje představivost.
A ve své představivosti a mysli jsem tomu věřil,
i teď tomu věřím, že tam byla a hodila mi to jablko.
Jak můžeš říct, že to nebyla lež?
Nebyla to pravda a ty víš, že to není pravda.
Ano, není to pravda, ale v mých představách to byla pravda.
Členové jeho vlastní rodiny říkají, že jeho skutečnou motivací byly peníze.
Herman a Roma Rosenblattovi veřejně řekli svůj falešný příběh
za více než deset let, ale vše se rozpadlo asi před šesti týdny
poté, co učenci holocaustu dokázali, že je to fyzicky nemožné
aby se vězni přiblížili k plotu
v koncentračním táboře, kde byl držen Herman
a že Romova rodina byla v té době ve skutečnosti více než 200 mil daleko.
Rosenblat pozoruhodně nelituje svých let lhaní.
Vyjadřuji svou lásku k tobě, navždy.
Když se na to podíváte, je vám to vůbec nepříjemné?
Ne.
Myslíš, že to byla správná věc?
To jo.
A zatímco jsi byl na pódiu před všemi těmi lidmi,
v koutku své mysli jsi nepřemýšlel
- "Já tady nemluvím pravdu"? - Ne.
Takže, kdybyste to museli udělat znovu, řekli byste stejný příběh?
To jo.
Bys?
Ano.
Prostě nevím, co říct.
Chci říct, je to jeho představa, ale on ví, že to není pravda...
Říká, že si vymyslel svět fantazie a žil v tomto světě fantazie.
A jeho syn říká, že se ho snažil zastavit.
Ano.
- Dobrotivé nebe. Dobře, děkuji, Dane. - Potěšení.
Mietek Grocher cestuje po Švédsku a mluví s dětmi,
vyprávěl jim o hrůzách německých koncentračních táborů.
Ukázalo se, že jeho příběh byl přímo plagiát
z fiktivní knihy s názvem „Mila 18“ z roku 1961.
Joseph Hirt z Pensylvánie léta přednášel veřejné projevy
kde tvrdil, že utekl z Osvětimi
a dokonce se setkal se zlým nacistou Dr. Josefem Mengelem.
Nyní se přiznal, že si celý příběh vymyslel.
Přiznal, že vše byla lež.
Hirt si dokonce na paži vytetoval falešné vězeňské číslo
aby lidé uvěřili jeho lžím.
Otto??? léta dostával šekely za přednášky na německých školách
o svých zkušenostech z holocaustu.
Mluvil o křišťálové noci,
jak ztratil 72 příbuzných, včetně matky, otce a sestry,
a jak byl sám internován v Buchenwaldu.
Otto však nyní přiznává, že celý příběh byl lež.
Misha Defonseca napsala nejprodávanější monografie
o své zkušenosti s holocaustem.
Její příběh vyšel před téměř 20 lety jako
"Míšo, vzpomínky na léta holocaustu."
Kniha popisuje, jak, když jí bylo 6,
její židovské rodiče odvedli nacisté z jejich domova
a jak se vydala přes Belgii, Německo a Polsko, aby je našla pěšky,
živila se ukradenými zbytky jídla, dokud ji neadoptovala smečka vlků.
Tvrdila také, že v sebeobraně zastřelila nacistického vojáka.
Příběh se stal obrovským bestsellerem a ve Francii byl dokonce zfilmován,
ale v roce 2008 se zjistilo, že to bylo vymyšlené a všechno byla lež.
Řekla to autorka, jejíž skutečné jméno bylo nalezeno Monique de Wael
"Není to skutečná realita, ale je to moje realita...
Jsou chvíle, kdy je pro mě těžké rozlišit
mezi realitou a mým vnitřním světem."
Michele nyní bude muset vrátit peníze, které jí byly uděleny
což činí 22,5 milionu dolarů.
Elie Wiesel nám 50 let říkal, že když byl v Osvětimi
měl na levé paži vytetované číslo A-7713.
Dodává také, že jeho otec dostal číslo A-7712,
ale skutečný přeživší Osvětim, Myklos Gr�ner,
tvrdí, že Elie Wiesel je podvodník.
Myklos, který v táboře skutečně byl, tvrdí, že Elie Wiesel
ukradl identitu skutečného muže jménem Lazar Wiesel,
komu číslo A-7713 ve skutečnosti patřilo.
Za prvé, když se podíváte na jeho paže, Elie Wiesel nemá tetování.
Ve skutečnosti bylo uvedeno číslo A-7712
muži jménem Abraham Wisel, Lazarův starší bratr.
Elie Wiesel nikdy netvrdil, že viděl nějaké vražedné plynové komory.
Místo toho tvrdí, že byl svědkem toho, jak zlí Němci házeli židovská miminka
v gigantických plamenech vyskakujících z příkopu,
ale to bylo také odhaleno vědci, historiky a inženýry.
Osvětim byla postavena na bažině s vysokou hladinou podzemní vody
což znemožňovalo spálení těl v příkopech.
Nemluvě o tom, že pro lidská těla to bylo nemožné
být tímto způsobem zcela spotřebován plameny z důvodu nedostatku kyslíku.
Myklos ale říká, že nikdy neviděl žádné příkopy, kde hořely děti.
Elie Wiesel to vysvětluje
„Některé události se skutečně dějí, ale nejsou pravdivé;
jiné jsou, i když se nikdy nevyskytly."
V roce 1986 se Myklos Gr�ner setkal s Eliem Wieselem ve Stockholmu.
Myklos si myslel, že se setká s Lazarem Wieselem,
ale po schůzce Myklos řekl:
„Byl jsem ohromen, když jsem uviděl muže, kterého jsem vůbec neznal.
Nebyl to můj spoluvězeň."
Myklos byl také překvapen, že Elie neumí maďarsky,
ale mluvil anglicky se silným francouzským přízvukem,
i když Wiesel tvrdí, že se narodil v Maďarsku.
Ani Elie Wiesel, ani jeho otec Shlomo Wiesel
jsou jmenováni v jakýchkoli záznamech z Osvětimi nebo Buchenwaldu.
Po válce se Elie Wiesel připojil k židovské teroristické skupině Irgun.
Každopádně Elie Wiesel se dnes směje celou cestu do banky
jako jeho nejprodávanější kniha 'Noc'
mu přinesl mezinárodní uznání a miliony dolarů.
V roce 1986 dokonce získal Nobelovu cenu za mír.
Z tisíců skutečných Židů, kteří přežili z německých táborů,
mezinárodní židovské komunity
ručně vybraní sionisté a lháři plné nenávisti
k šíření protiněmecké propagandy.
Ale samozřejmě ne všichni Židé lžou.
Mnoho Židů nesouhlasí s vyprávěním o holocaustu.
Mnoho z nich svědčilo, že nikdy neviděli žádné masové vraždy nebo plynování,
ale tito Židé byli účinně umlčeni
sionistickými organizacemi proti svobodě slova, aby zakryli pravdu.
Paul Rassinier byl zatčen gestapem v říjnu
a deportován do Německa, kde byl vězněn
až do konce války v koncentračních táborech Buchenwald a Dora.
Rassiniera rozrušilo množství lží a mýtů
o koncentračních táborech, které byly v oběhu.
Francouzští členové odboje, kteří byli také internováni
v různých německých koncentračních táborech během války,
včetně Osvětimi a dalších údajných táborů smrti,
všichni podávali zprávy o tom, jak Němci s nimi zacházeli
a všichni popřeli jakoukoli znalost plynových komor
a program masového vraždění v táborech.
Rassinier to řekl
"Nikdy v žádném okamžiku odpovědné orgány Třetí říše
mají v úmyslu nařídit nebo ve skutečnosti nařídit vyhlazení Židů,
tímto nebo jiným způsobem."
Maria Van Herwaarden hovořila o svých zkušenostech z tábora
u okresního soudu v Torontu v březnu 1988.
Vypověděla, že byla svědkem smrti mnoha spoluvězňů
nemocí a zvláště tyfem a viděla, jak si někteří vzali život,
ale neviděla vůbec žádné důkazy o masovém zabíjení,
plynování nebo jakéhokoli vyhlazovacího programu.
Žid Benedikt Kautský, který strávil let
od roku 1938 do roku 1945 v koncentračních táborech, z toho tři v Osvětimi, řekl
„Byl jsem ve velkých koncentračních táborech v Německu.
Po pravdě musím konstatovat, že v žádném táboře jsem nikdy nic neviděl
mohlo to připomínat plynové komory."
Židovka jménem Marika Franková
do Auschwitz-Birkenau dorazil z Maďarska v červenci 1944,
když bylo údajně denně zplynováno a zpopelněno 25 000 Židů,
podle oficiálního příběhu.
Po válce vypověděla, že o plynových komorách nic neslyšela a neviděla
v době, kdy tam byla internována.
Židovský spisovatel Gerard Menuhin říká
„Holocaust je největší lež v historii.
Německo nemá žádnou vinu za druhou světovou válku."
Židovský nátlak vnesl do demokratických společností zákony
zabránit otázkám a neustálé propagaci a indoktrinaci
o stejném nenapadnutelném „holocaustu“... dokazuje, že to musí být lež.
Proč by to jinak nikdo nesměl zpochybňovat?
Říká židovský profesor Norman Finkelstein
„Holocaust se ukázal jako dokonalá zbraň
za odvrácení kritiky Izraele...
Holocaust se ještě může ukázat jako největší loupež
v dějinách lidstva."
Židovský vrchní rabín Arye Friedman říká
"Holocaust je úspěšná historická fikce."
Židovský profesor Roger Dommergue řekl:
Vím, že??? holocaust je naprostý podvod,
protože je to velmi snadné, protože je to jednoduchý technický aritmetický problém
kterou by mohlo vyřešit dítě na střední škole.
Každý chemik ví, že nemůžete lidi plynovat kyselinou kyanidovou...
- Jak se tomu říká anglicky? - Jo, kyselina kyanovodíková.
Kyselina kyanovodíková. 1000 nebo 2000 lidí najednou je dobře známo.
A dokonce i ty nejdůležitější americké židovské noviny,
jako americká židovská ročenka,
řekl, že v roce 1942 bylo v okupované Evropě 3 003 000 Židů,
takže nechápu, jak mohli zabít 6 milionů Židů
když tam byly jen 3 miliony. Myslím, že to každý vidí.
Narukoval jsem v roce 1944. Bylo to ve válce, ale válka skončila v roce 1945,
jak všichni věřili,
Věřil jsem, že Hitler je skutečné monstrum, o kterém všichni říkali, že je.
Ale protože jsem studoval, co se stalo za nacismu,
co Hitler chtěl udělat a řekl, když čtete jeho knihy�
kdokoli může číst 'Mein Kampf', nebo umí číst
„Mýtus 20. století“ od Rosenberga,
a kdokoli může také vědět (?), co se stalo za posledních 50 let
když Hitler neměl absolutně nic na práci a ani sebemenší vliv,
protože nacista je už 50 let mrtvý.
Co se stalo, řekl jsem vám na své přednášce, je to naprosto neuvěřitelné.
A na vrcholu všeho můžete vidět Židy.
Řekl jsem vám, že jsem studoval knihy, které skutečně vyjadřují nacismus – to znamená
„Mein Kampf“ a „Mýtus 20. století“ od Rosenberga.
Studoval jsem, co se dělo za války a hlavně
co vlastně Hitler udělal, je skryto, co je nám skryto.
Co dokázal v Německu.
A jediné, co o Hitlerovi víme, je, že zabil 6 milionů Židů
kteří byli popraveni v plynových komorách, které nikdo nikdy neviděl.
To je jediná věc, kterou lidé o Hitlerovi vědí.
Ale když opravdu víte, co dělal, co vlastně dělal v Německu,
když jsi to všechno nastudoval,
vidíš, že jsi byl úplně, úplně...
uvedl v omyl, abych použil mírnější výraz.
Stephen F. Pinter, který působil jako právník
pro ministerstvo války Spojených států v okupačních silách v Německu
a Rakouskem šest let po válce učinili následující prohlášení:
„Byl jsem v Dachau 17 měsíců po válce jako právní zástupce amerického ministerstva,
a může konstatovat, že v Dachau nebyla žádná plynová komora.
Ani v žádném z dalších koncentračních táborů v Německu nebyla plynová komora."
Znovu zpochybňuji vaši historii. Neexistuje absolutně žádný záznam
že 6 milionů lidí bylo umístěno do koncentračních táborů.
Pro začátek mají jen 16 milionů.
Ale navzdory židovské opozici vůči historické integritě,
Revizionisté holocaustu lámou mříže
postavených kolem jejich uvěznění svědomí a promlouvání.
Robert Faurisson, například uznávaný francouzský specialista
v analýze dokumentů uvedl, že nebyl nalezen žádný dokument
to dokazuje, že plán na „vyhlazení Židů“ Třetí říší
se někdy uvažovalo o vyhnání, ano, ale o vyhlazení ne.
Jako trest za zpochybnění oficiální linie holocaustu,
Faurisson se opakovaně stal obětí fyzického napadení,
nespočet právních kroků, zmrazení jeho bankovního účtu a vysoké pokuty.
V roce 2000 švýcarský vědec Jurgen Graf,
autor knihy "The Holocaust Swindle",
poté, co dostal dva roky vězení za údajné
zpochybňování existence plynových komor v Osvětimi,
uprchl do Petrohradu, kde od té doby žije v exilu.
Tam v Petrohradě se Graf zabývá zkoumáním sovětských archivů,
který Graf tvrdí �, když je povoleno vydání�
srazí židovskou oficiální verzi holocaustu na kolena.
Zvláště skandální a rána pro svobodu slova a historické bádání,
je zatčení německého právníka Horsta Mahlera.
V roce 2009 byl Mahler odsouzen dvěma německými soudy
celkem jedenáct let vězení za „zločiny s názorem“,
jedním z nich je Mahlerovo tvrzení, že
„oficiální verze holocaustu
je největší lež, jaká kdy byla spáchána v historii lidstva."
Výhody zveličování holocaustu
byly pro sionistické Židy obrovské, jak finančně, tak politicky.
Holocaust je dnes používán jako zbraň viny
protože mnoho rasových skupin využívá empatii
o kterých je známo, že bílí Evropané mají,
aby je uvrhli do kolektivní viny
tím, že se bílí cítí zahanbení (stydí se?) a vinni za svou minulost.
Dejte jim pocit viny.
To je ono, absolutně.
Musíme hrát na tu vinu.
Přináším vše z minulosti. 50 let.
Pokud levice, komunisté nebo Židé slyší diskutujícího
cokoliv souvisejícího s imigrací, demografie nebo rasový realismus
okamžitě tu osobu označí jako a
neonacista, příští Hitler nebo antisemita.
To se provádí pro ukončení konverzace
a aby ten člověk vypadal jako nenávistný bigot.
Opravdu dost nebezpečná, rasistická, fašistická rétorika.
Lidé si nemyslí, že už je v pořádku být zasraným nacistou.
Je to v podstatě stejné jako citovat Hitlera.
Banda oportunistických fašistů šířících nenávist
snaží se pokračovat (?) v sympatii s odpadkovými propagandistickými videi.
Přímo jsem srovnával všechny, o kterých mluvil o kulturních marxistech
k fašistickým doslovným nacistům, kteří tento termín vymysleli.
Rasismus je obzvláště citlivý
proti jednotlivcům, kteří jsou zavražděni v milionech.
Velmi rasistické a antisemitské věci. To je trochu trapné,
ale tohle je trochu blízko domova, protože někteří z mé rodiny
je v souladu s tímto způsobem myšlení. Nemyslí si, že se to stalo.
Prostě vymažem celou tu historii.
Zní to jako můj děda nebo jiný rasistický člověk, kterého znám. Vina v Židech!
Tohle je doslova můj děda.
Samozřejmě dokonce věří, že k holocaustu dojde.
No, myslím, zabil jako 6 milionů zasraných Židů. Věř tomu nebo ne.
Zabil také 6 milionů zasraných Židů. Poslouchej, ty zasraná krávo, jo?
Když zabijete 6 milionů Židů,
nezáleží na tom, co jsi dělal v minulosti.
- Holocaust? - Holocaust, ano.
- Promluvíme si s Mercedes Carrera... - Těch 6 milionů.
6 milionů...
- Když jsem byl... Když jsem byl... - 6 milionů...
6 milionů...
Bylo to 6 milionů.
Vyprávění o holocaustu se používá k posílení židovské identity,
zároveň jako podkopávání, démonizace
a delegitimizaci bílé evropské identity.
Používá se jako manipulativní zbraň proti všem bílým Evropanům.
Udělal jsem svůj výzkum. Udělal jsem svůj výzkum.
Jsi kurva starý. Oooold.
Jsi zatracený bílý muž. Ano!
...v Americe. Ano, podívej se na všechny ty zasraný černochy, co jsou... Mexičané
To není žádný problém ve srovnání s černochy... policií
Hovadina!
???
Jsi bílý muž!
To je kurva blbost!
[zpomaleně] Jsi zasraný bílý muž!
Teď mi dlužíš nějaké peníze. Dobře? Dlužíš mi reparace. proč tomu tak je?
Protože každá svoboda, kterou mám,
a celý život jsem bral jako samozřejmost,
bylo umožněno bohatstvím, které moji předkové ukradli.
Dobře.
Vyprávění o holocaustu se primárně používá k odrazování od politiky
jako je nacionalismus a místo toho podporovat globalismus
a multikulturalismus v západním světě.
Evropané jsou neustále připomínáni
"Nikdy nezapomeň. Už nikdy", a že se hrůzy už nikdy nebudou opakovat.
To se děje za účelem vymývání mozků Evropanů
aby se nepostavili za svůj vlastní národ a rasu.
Prostřednictvím tohoto příběhu Evropané podporují politiku
které chrání práva menšinových skupin namísto svých vlastních lidí.
Jakákoli kritika vůči Židům nebo židovskému státu Izrael
byly prakticky postaveny mimo zákon.
Židovský holocaust se změnil v náboženství,
ve kterém není přípustná žádná odchylka od ortodoxie.
I když těch holocaustů bylo hodně
a větší genocidy v historii,
židovský holocaust je jediný, který se počítá, a to je samozřejmě
jediný, jehož ortodoxie je kriminalizována i zpochybňovat.
Ve skutečnosti je to jediná historická událost
to je v mnoha zemích zákonem zakázáno i zpochybňovat.
Důvod, proč jste o tomto výzkumu pravděpodobně nikdy neslyšeli
které prokázaly, že oficiální příběh je nepravdivý
je to proto, že výzkumníci, kteří se odvážili prozkoumat mnohé nesrovnalosti
a rozpory příběhu o holocaustu byly vystaveny
k fyzickým útokům včetně obtěžování, vandalismu,
ničení kariéry, přestřelky, fyzické útoky
a dokonce i požární bomby na skladiště, které drží jejich práci.
Židovské a sionistické organizace proti svobodě slova
dělají vše, co mohou, aby pravdu potlačili
prostřednictvím cenzury internetu
a spálit knihy, které odhalují jejich lži.
Díky tlaku organizací proti svobodě slova
Facebook, YouTube a další sociální média
dělají, co mohou, aby potlačili a umlčeli pravdu,
a nemůžeme se spoléhat ani na to, že tyto platformy budeme používat v budoucnu.
Wikipedie i Google jsou monitorovány
aby odpovídaly politicky korektnímu narativu, aby uvedly obyvatelstvo v omyl.
Mo'etzet Yesha, ve spojení s Mým Izraelem,
uspořádal instruktážní den pro editory Wiki.
Cílem dne je naučit lidi, jak upravovat na Wikipedii,
který je dnes ve světě zdrojem informací číslo jedna.
Například, když někdo prohledává flotilu Gazy, chceme být u toho.
Chceme být muži, kteří ovlivňují to, co se tam píše,
jak je napsán, a zajistit, aby byl vyvážený a sionistický.
Přišel jsem sem, abych se dozvěděl více o tom, jak my, jako Izraelci a jako Židé,
může bránit Izrael online, na internetu
a v tomto případě zejména na Wikipedii.
Wikipedie je trochu složitý systém
a někdy je těžké přijít na pravidla.
Osobně jsem se snažil upravit věci na Wikipedii, které byly proti Izraeli.
Znalosti jsou důležité pro každého, kdo chce být aktivní
při obraně Izraele na internetu,
abychom mohli jít a mohli jsme vidět informace a mohli říci
"to není úplně v pořádku, je to na jedné straně příběhu"
Mohu, mám moc a právo to změnit.
A obecně je pro nás tak důležité být online,
pracujeme na tom, abychom se bránili a dokázali světu
a sami sobě, že jsme spravedliví, že máme pravdu,
a protože právě teď, když se podíváte online,
pokud hledáte určité výrazy s Izraelem
je jen plná antisemitismu, antisionismu a odpadků
a to nestačí, že se tam venku snažíme tomu čelit
a ujistěte se, že druhá strana příběhu,
naše strana příběhu, pravá strana příběhu,
získáváme správné pokrytí, pokrytí, které potřebuje, takže...
V našich údajně svobodných a demokratických zemích
kteří se často pyšní tím, že jsou tolerantní,
vetřelci z třetího světa nyní znásilňují evropské ženy
a dostal ty nejmírnější tresty.
Mezitím popírači holocaustu nebo antisemité
může dostat mnoho let vězení za pouhé zpochybnění historické události.
Je jasné, že naše vlády už nepracují pro naše lidi.
Podle Gerarda Menuhina,
bylo 117 344 obvinění z myšlenkových zločinů
u německých soudů v letech 1994 až 2004.
Za popírání holocaustu je každý rok postaveno před soud kolem 2000 lidí,
který může dát až pět let vězení a pokutu.
Většina lidí v Anglii, Americe, Austrálii
netuším, jaká je tato země tyranie.
Máme více než 2000 procesů, více než 2000 zkoušek ročně
a které stojí více než deset let.
Takže si dokážete představit, kolik lidí tím trpělo
a rodiny byly zničeny.
A přišli o práci a tak dále a tak dále. ??? pravda
A prostě pro dotazování, prostě pro dotazování na zdroje k tomu.
Nepropagují žádné myšlenky, pouze se ptají
- Otázky jako ty. - Ano.
Ano, a teď v... to, co se stalo v Paříži, je jen pro nás,
protože všechny hlavy národa řekly:
"Svoboda tisku a význam, svoboda je ta největší věc pro demokracii."
A proto říkám, využívám této svobody.
PRAVDA SE VYŠETŘOVÁNÍ NEBOJÍ, ALE HOLOCAUST ANO
Holocaust je příběh globalistů
nedovolte, aby se o něm diskutovalo nebo zpochybňovalo.
Každý, kdo zpochybňuje příběh, je okamžitě označen za rasistu,
nacista, který chce zabít 6 milionů Židů
a popírač holocaustu, nenávistník nebo antisemita.
Tato technika označování se používá k odrazování od diskurzu
a diskuse související s holocaustem ve druhé světové válce.
Revizionismus holocaustu je dnes považován za tabu
se zákony a tresty odnětí svobody pro Evropany
kteří zpochybňují politicky korektní vyprávění o holocaustu.
Toto je hrubé porušení článku 19
v Deklaraci lidských práv Organizace spojených národů.
Každý má právo na svobodu názoru a projevu;
toto právo zahrnuje svobodu zastávat názory bez zasahování
a vyhledávat, přijímat a předávat informace a nápady
přes jakákoli média a bez ohledu na hranice.
Pouhá skutečnost, že zákony o popírání holocaustu v Evropě existují
měl zvednout obočí.
Pravda se nebojí vyšetřování.
Rozhodně nepotřebujete vymýšlet zákony na ochranu historie,
pokud se nesnažíte chránit lež.
Pravda stojí na vlastních nohách.
Ano, holocaust je velký byznys,
protože Německo dosud dalo Židům,
Myslím, že minimálně 200 miliard dolarů, takže je to velký byznys.
A někteří z vás stále dostávají 1 000 $ měsíčně
a spousta lidí to neví,
a pak si lidé neuvědomují, kdo přivezl otroky do Ameriky.
Byly to židovské lodě.
Počkej, počkej, počkej chvíli, to je úplně jiná věc.
Dejme si pauzu. Protože problém, o kterém dnes mluvíme, je
zda byl nebo nebyl holocaust.
O otroctví a o tom, kdo je sem přivedl, si povíme později.
Vrátíme se po tomto [komerční]