Holocaust er det udtryk, der bruges til at udbrede troen
at 6 millioner jøder blev myrdet af tyskerne under Anden Verdenskrig,
primært ved at gasse i provisoriske gaskamre
bedragerisk forklædt som bruserum.
Denne fortælling gentages ofte i Hollywood af medierne
og i de offentlige skolesystemer.
Men en voksende bevægelse af modige videnskabsmænd, historikere, ingeniører,
journalister og andre ytringsfrihedsaktivister
har undersøgt den officielle politisk korrekte Holocaust-historie
og fandt det overdrevet og endda falsk.
Disse modige mennesker kaldes i dag revisionister,
men bliver ofte fordømt som holocaustbenægtere af medierne.
Denne mærkningsteknik bruges til at modvirke diskurs
og diskussion om dette kontroversielle emne.
Disse revisionister bestrider ikke, at jøder blev forfulgt,
frataget borgerrettigheder, deporteret, interneret og tvunget til at arbejde
i koncentrationslejre eller at jøder døde i de lejre
og ghettoer under krigen, hvor sygdomme blev et stort problem.
De bestrider heller ikke, at kriminelle kommunistiske partisaner,
hvoraf størstedelen var jøder,
blev også dræbt ved skydning og hængning under krigen.
Revisionisterne fornægter ikke disse jøder
og andre ofre for krigen deres værdighed.
De nægter ikke ofrene at blive husket
og de nægter ikke at vise medfølelse med nogen af ​​ofrene.
Uanset hvordan de døde, var hvert eneste af disse dødsfald en tragedie
ligesom millioner af andres død under denne forfærdelige krig.
Millioner af mennesker, mest europæere,
led og døde forfærdelige dødsfald på slagmarker,
på åbent hav og i brandbombede byer under en konflikt
det ville helt sikkert aldrig være sket
havde international jødedom ikke erklæret krig mod Tyskland i 1933.
Beviserne som revisionisterne bruger
mod den officielle Holocaust-fortælling er talrige.
Vi vil nu gennemgå nogle af de mest overbevisende af dem.
Under Anden Verdenskrig blev fjender interneret i koncentrationslejre
at undgå forsøg på undergravning mod nation.
Som et eksempel, efter angrebet på Pearl Harbor, over 100.000 japanere
der boede på Stillehavskysten blev interneret af den demokratiske præsident Roosevelt
uden anden forbrydelse end at være født japansk.
Executive Order 9066, underskrevet af præsident Franklin Delano Roosevelt,
blev udstedt på en præmis, at enhver af japansk, tysk og italiensk afstamning
kunne ikke stoles på og skulle behandles som en fjende.
De blev ikke betragtet som individuelle mennesker,
men som en trussel, der skal behandles hårdt.
Således tusindvis af amerikanere af japansk, italiensk og tysk etnicitet
blev tvangsflyttet og smidt i amerikanske koncentrationslejre.
Nogle blev endda tvunget til at opgive deres egne hjem og forretninger.
Med jernbanevogne, der blev fragtet til koncentrationslejrene
over tusind miles væk.
De blev placeret indenfor pigtrådshegn
hvor maskingeværer pegede ned mod dem fra vagttårne.
De sov inde i insektangrebne barakker
og de blev nægtet tilstrækkelig medicin, husly og forsyninger.
Nu havde vi dette kædehegn rundt om lejren,
og vi boede, måske en kvart blok væk fra hegnet,
og hegnet blev bevogtet af soldater
som gik frem og tilbage med deres våben på skuldrene.
Jeg gik op til hegnet, og jeg hørte et raslen i græsset.
Jeg var virkelig lidt længselsfuld over, hvad der var uden for hegnet.
Og tænker: "Du ved, jeg plejede at kunne gøre det."
Flyttecentre er ikke normale og kan nok aldrig blive det.
Hjemmelivet er forstyrret.
Roosevelts krigstidslov begrænsede frihederne
og krævede identitetskort til disse fanger.
Ingen af ​​disse indsatte blev nogensinde kompenseret for tabet af ejendom
eller den tid, de tilbragte i koncentrationslejre.
Ingen krigserstatning blev betalt til dem, og ingen film blev dedikeret til dem.
Amerikanske plakater fra Anden Verdenskrig
og andet propagandamateriale centreret om race,
hvilket gjorde krigen til en racekrig.
De bankede ind i offentlighedens hoved, at japanerne og tyskerne
var mindre end mennesker, undermennesker, endda beslægtet med rotter.
Disse forårsagede adskillige grusomheder mod civile under krigen
som den amerikanske soldat blev lært, at disse mennesker ikke engang var mennesker.
Alle de lejre, de byggede, var isolerede steder.
Ti af dem spredt ud over det amerikanske vest og et par i Arkansas.
Heart Mountain, Poston og Tule Lake var de største.
Tule Lake husede også dem, hvis loyalitet
spurgte regeringen specifikt.
War Relocation Authority eller WRA kaldte dem "Relocation Centres."
Jeg kan huske, hvornår de sagde
"Nå, du bliver interneret for din egen beskyttelse."
Nå, som 10-11 år gammel vidste jeg det,
hvis jeg var her for min egen beskyttelse,
hvorfor peger maskingeværerne ind mod os og ikke ud.
Vi hørte denne unge, unge mand råbe og sige...
da jeg husker noget om, at de ikke kunne holde ham der.
At han var... han var amerikaner.
Og han begyndte at gå ud og vagten,
som sandsynligvis var omkring 15 fod fra ham,
lige skudt ham i maven.
Koncentrationslejre var faktisk ikke usædvanlige på det tidspunkt.
Finland og endda det neutrale Sverige internerede også kommunister
i koncentrationslejre, da kommunister ikke var til at stole på.
Det var faktisk de britiske jødiske finansmænd
der opfandt koncentrationslejrene i Boer i oktober 1899,
da de ledte efter guld og diamanter i Sydafrika.
I 1933, da den internationale jødedom havde erklæret krig mod Tyskland,
de etablerede sig formelt som en fjende af Tyskland,
som ifølge international ret,
gav Tyskland lovlig ret til at afvæbne og internere de tyske jøder.
Efter de gentagne forsøg på subversion, mord
og i terror mod det tyske folk,
jøderne har gjort sig selv til fjender af den tyske nation.
Nationalsocialisterne betragtede logisk set jøder
som en direkte trussel mod den nationale sikkerhed.
Jøder var overvejende overrepræsenteret i kommunistisk undergravning.
Jøder med internationalistiske, kommunistiske, zionistiske og talmudiske holdninger
i det væsentlige fungerede som en femte kolonne
og en trojansk hest i Tyskland,
forsøger at destabilisere landet for at bolsjevikkerne kan tage over.
Tyskerne kendte til de jødiske styrker
bag den bolsjevikiske revolution i Rusland
og den røde rædsel, der fulgte.
Tyskland ville være næste i rækken,
og havde tyskerne ikke stoppet de jødiske bolsjevikker,
hele Europa ville være faldet.
Så det er derfor kommunisterne, hvoraf størstedelen var jøder,
blev interneret i arbejdslejre
at få nyttigt arbejde ud af dem under krigen
indtil de kunne udvises.
Benjamin Freedman Den tidligere jøde, der på egen hånd tog imod den jødiske overherredømme kriminelle mafia.
"Da Tyskland indså, at jøderne var ansvarlige for hendes nederlag,
de ærgrede sig naturligvis.
Men ikke et hår på hovedet af nogen jøde kom til skade. Ikke et eneste hår.
Professor Tansill fra Georgetown University,
som havde adgang til alle de hemmelige papirer i udenrigsministeriet,
skrev i sin bog og citerede fra et dokument fra udenrigsministeriet
skrevet af Hugo Schoenfelt, en jøde, som Cordell Hull sendte til Europa i 1933
at undersøge de såkaldte lejre af politiske fanger.
Og han skrev tilbage, at han fandt dem i meget fin stand.
De var i fremragende form; alle behandlet godt.
Og de var fyldt med kommunister.
Mange af dem var jøder, fordi jøderne var det
måske 98 % af kommunisterne i Europa på det tidspunkt.
Og der var nogle præster der og præster og arbejdsledere,
Frimurere og andre, der havde internationalt tilhørsforhold."
Tyfus, en dødelig sygdom forårsaget af Rickettsia-bakterien,
hærgede hærene fra både første og anden verdenskrig,
og krævede også livet af fanger i disse arbejdslejre.
Tyfus har historisk set altid været forbundet med krige og overfyldte forhold,
og spredes af eksterne parasitter som lus, lopper og flåter.
De indsatte i de tyske lejre
ville få deres hår afluset gennem kemiske brusere
eller få barberet håret af.
Tøj og sko blev også kasseret og udskiftet.
Zyklon B var et insekticid og pesticid
der dræbte lusene, der bar tyfus.
Dette kemikalie blev brugt til at forbedre de indsattes sundhed og reducere,
ikke øge lejrdødeligheden.
Zyklon blev brugt til hygiejniske formål. Dræber insekter, ikke jøder.
Gaskamrene havde tøj i sig, ikke mennesker.
De var hygiejniske, ikke drabsagtige.
Og de påståede drabske gaskamre, der er skrevet op i bogen,
store holocaust lærebøger,
disse har ikke nogen forhøjning af cyanid i væggene
over normale baggrundsniveauer.
Og det er en ret simpel konklusion.
Zyklon B blev produceret af det tyske firma Degesch.
Det blev også brugt siden 1929 i USA
af US Public Health Service ved grænsen til Mexico
at afluse og desinficere mexicanske immigranter
der passerer fra Juarez til El Paso.
DDT blev senere brugt som et mere effektivt kemikalie.
Under krigens afslutning,
Allierede terrorbombninger ødelagde de fleste tyske byer,
infrastruktur, fødevare- og vandforsyninger, jernbaner og medicinfabrikker.
Arbejdslejrene kunne ikke længere forsynes med tilstrækkelig mad
og situationen i Tyskland forværredes hurtigt,
og dødelige tyfusepidemier brød ud i Tysklands interneringslejre.
Derfor kunne mange af fangerne ikke fodres
og blev overladt til at sulte.
Da de allierede styrker fejede gennem Tyskland,
de så advarselsskiltene uden for lejrene.
"Ingen indgang, tyfusepidemi".
Fare Tyfus
STØV SPREDER TYFUS 5 MPH
Efter befrielsen af ​​lejrene,
de blev mødt med en forfærdelig scene af fanger i de sidste stadier af tyfus
og bunker af syge og afmagrede lig.
På det tidspunkt var de fleste fanger enten døde
eller døde af sult eller tyfus.
De allierede var chokerede og rystede over at finde de barske forhold
af, hvad deres bombekampagner havde været med til at skabe.
Selv efter de allierede befriede lejrene,
tusinder af fanger døde som fluer.
Faktisk dødeligheden i Bergen-Belsen
faktisk steget efter briterne overtog lejren.
Lejroptagelserne blev derefter optaget og vist til det internationale samfund
og Tyskland ville igen blive angrebet og bebrejdet.
Den afdøde Dr. Russell Barton var en af ​​de første britiske læger
at ankomme til lejren den 2. maj 1945.
Du var på scenen i Belsen som ung.
Ja, jeg gik med en gruppe medicinstuderende.
Vi ankom til Belsen den 2. maj 1945,
og jeg tog først til lejren den 3. maj.
Himmler beordrede lejren til at blive afstået den 11. april for at stoppe tyfus,
som var en epidemi, der spredte sig over hele Europa.
Briterne kom ind; en kampvognsafdeling kom ind
den 15. april klokken tre,
og de gjorde deres bedste for at adskille sig
de tyfus[- inficerede] og de døende fra de andre.
Hvor mange mennesker var der i lejren på det tidspunkt
da briterne overtog lejren?
Jeg tror, ​​der var omkring 57 eller 60 tusinde.
Briterne bombede alt, og amerikanerne, der bevægede sig på vejene.
Så det var ekstremt svært at få mad der.
Vandforsyningerne blev forurenet med spildevand
og administrationen i lejren brød mere eller mindre sammen.
Selv, lad os sige, hvis den tyske lejradministration havde ydet maksimal indsats,
og havde fået alt ved hånden, kunne de have forhindret dette?
Der var ingen kur mod tyfus på det tidspunkt.
Briterne satte DDT, som er et insekticid,
over alt og alle,
og på den måde, tror jeg, var tyfusen inddæmmet.
Men det var en stor fare. Folk var ikke klar over, at det var tyfus.
Det var� jeg formodede, at 50, 60 procent af folkene døde af tyfus.
Hvorfor er disse kroppe nøgne? Jeg mener, nogle af dem er så afmagrede.
Hvorfor har de ikke deres tøj på?
Nå, det gjorde de. Når de blev skubbet udenfor hytterne, havde de tøj på.
Men tøj var så knapt � alt var knapt �
at de indsatte straks ville skynde sig ud og tage alt tøjet af,
fordi det var ærgerligt at spilde det. Det var derfor, de var nøgne.
Så du, da du kom dertil to uger efter, at den britiske hær overtog,
eventuelle tegn på gaskamre,
den måde, propagandaen har sagt, som tyskerne havde i disse lejre?
Eller blev der fremsat nogen påstand herom?
Nej. Jeg tror aldrig, man troede, at der var et gaskammer i Belsen-Bergen.
Folk døde med 500 om dagen, i øvrigt en hastighed på 500 om dagen.
- Selv under britisk administration� - Under britisk administration, ja.
Og hvad der mest skete,
de engelske soldater gav folk deres mad,
mennesker halvt sultede havde meget tynd mave.
Maverne ville briste, og de ville dø.
De indsatte sagde, at forholdene der, det er, hvad de indsatte sagde,
at forholdene ikke var så dårlige før slutningen af ​​'44.
Og så denne masseindvandring�
Men da de satte yderligere 50.000 ind, selvfølgelig 50.000 �
Jeg læser bøger på tysk, og jeg er ikke sikker på, om det er korrekt eller ej,
men at Storbritannien brød et løfte til disse soldater om at lade dem
??? og at der var ret dårlig behandling
fra nogle af de britiske soldaters side mod de tyske.
Jeg ved ikke, hvor du læste det, (?), fordi jeg aldrig vidste, hvordan jeg skulle finde det,
men jeg forstod, at de fleste af dem var færdige.
Det gjorde mig virkelig ked af det, for jeg tænkte
vi kæmpede en krig for idealer og alt det der.
Og det var det mest vanærende at blive enige om,
(?) givet sikker kontakt tilbage fra Alliance.
???
Var du der i den tid, hvor bulldozerne faktisk var
at lægge disse lig i gravene, i disse lange skyttegrave, som vi har set?
Bulldozerne� ligene blev kastet i. De ville sætte�
en lastbil kørte rundt hver dag og samlede ligene op uden for hytten,
og så ville de føre dem til hvor bulldozeren havde gravet graven,
og de ville kaste dem i graven.
Og vi blev alle sat ind i det, der blev brugt... hvad der lignede et fantastisk stort badeværelse,
Jeg gætte, fordi de havde disse bruser ting øverst.
Og vi blev sat på bænke, vi sad alle fast nøgne, gamle og unge.
Selvfølgelig var kønnene adskilt, at vi alle skulle sidde på række.
Og det, der skete til sidst, er, at de regnede fra brusehovederne.
De regnede sæbe og vand over os,
og grunden til det var, at vi skulle afluses.
Vi var så fulde af lus.
Vores hår blev klippet, og de regnede sæbe og vand over os.
Jeg kan ikke huske om der var nogle håndklæder,
så når jeg hører om brusehoveder og holocaust og alt det der,
Jeg ved præcis, hvad det var.
Det var sæbe og vand, der regnede ned over os for at afsluse os.
Det var, hvad det var.
Og hvor kom historien fra, at det var farlige brusehoveder;
Jeg ved det ikke, det må være kommet ud af den russiske propaganda.
Så det er ligesom Stephen Spielberg... at alle på Schindlers liste...
venter på at gassen kommer ind.
Ja, alt det var... var sæbe og vand, der regnede ned over os,
og denne store, store... vi kaldte den Banya,
- som er et russisk ord for vaskerum. - Badeværelse.
Badeværelse, ja, men det var et stort, et fælles badeværelse.
Det var enormt, vil jeg sige, det var...
Som jeg husker det, var jeg selvfølgelig lille,
men som jeg husker det, vil jeg sige, at det var mindst 30 gange 30.
Det må være bygget til det formål for at vaske os,
at vaske os ned som hunde.
Det samme for klipning af hår. Jeg mener, vi var alle klippet skaldede...
for at stoppe lusene, det luseproblem, vi havde.
Alle havde lus i krigen.
Du ved, jeg mener, det var bare almindeligt kendt, at alle havde lus
så skulle vi selvfølgelig afluses og sættes ind i Tyskland.
- Så jøder kan ikke hævde enestående offerstatus... - Nej, det kan de ikke.
Og når jeg hører historierne om, at de taber håret;
big deal, ingen af ​​os havde hår.
- Så det er... det var min holdning til det... - Og hvad med kvægvognene?
Nå, kvægbilerne var stort set den samme historie,
fordi vi betragtede os selv som heldige, hvis vi kunne køre i en kvægvogn.
Selvfølgelig, for så var vi ikke afhængige af heste,
vi behøvede ikke at gå til fods. Mand, det var luksus at køre i en kvægvogn.
Og ja, de var proppet med mennesker, og ja, det var meget svært,
du ved, at rejse sådan. Ofte kunne man ikke sidde, man skulle stå,
fordi de var proppet fulde. Ofte var der ikke vand, der var ingen mad.
Sådan var det i de år. Folk hang på de kvægvogne.
Når du ser de billeder, kunne det have været os.
Sådan var vi i de år. Det betyder ingenting.
Det samme når man ser køjesengene.
Herregud, vi var heldige, hvis vi havde køjesenge, hvor vi kunne sove om natten.
Det betød, at vi ikke behøvede at sove ude i sneen.
Og ærligt talt hørte vi aldrig rigtig meget om jødeforfølgelsen.
Vi vidste, at der var henrettelser i Rusland,
(?) men i det egentlige Tyskland husker jeg ikke en eneste gang
at jeg nogensinde har hørt nogen af ​​disse historier,
eller senere i Sydamerika for den sags skyld.
Jeg må kæmpe for at finde minder om selv den mindste antisemitisme.
Og det var en af ​​mine lykkeligste tider der, fordi de var så søde mod os,
og så god ved os og legede med os,
og gav os legetøj, og du ved, fest over os.
Og aldrig nogensinde i alle de tider
var nogen af ​​disse unge soldater upassende med os. Aldrig.
Det er krigen, der er min lykkeligste tid.
Dokumenter fra de tyske lejre viser en ordre om, at Heinrich Himmler,
chefen for koncentrationslejren, udstedte ordre den 28. december 1942, at:
"Dødsraten i koncentrationslejrene skal reduceres for enhver pris."
Lejrene var hovedsageligt fabrikker
og tabet af arbejdere skadede krigsproduktionen.
Inspektør for lejrene, Richard Glecks,
reagerede på Himmlers ordre den 20. januar 1943:
"Alle midler bør bruges til at sænke dødsraten i lejren."
Allerede i 1937 fortalte flere tyske aviser det
at myrde jøder ville blive straffet med døden.
Joseph Reinhardt var blevet dømt til døden
for at have dræbt en jødisk købmand, Abraham, og hans ikke-jødiske kone.
Drab var mord, uanset offeret.
I lejrene var (der) lejrklagekontorer
hvor indsatte kunne registrere klager eller komme med forslag.
Et system med streng disciplin, både for vagter og for indsatte,
med hård straf, der uddeles mod de skyldige.
Hvis en vagt ville angribe en fange, ville vagten blive straffet for det.
Ofte med døden. Der var også et fængsel i lejren
hvor farlige eller kriminelle personer var placeret.
Den tyske SS arresterede Buchenwald-kommandant Karl Koch
i 1943 for at have mishandlet nogle fanger.
Efter en undersøgelse,
Koch blev fundet skyldig af SS-dommer Konrad Morgen og skudt.
Den jødiske lærde Arno Mayer, professor i historie ved Princeton University,
erkendte i sin bog fra 1988 om den endelige løsning, at
flere jøder omkom i Auschwitz som følge af tyfus
og andre naturlige årsager, end de blev udført.
Der er ikke noget morderisk ved kremeringsovne.
Mange døde kroppe blev kremeret, fordi Auschwitz blev bygget på marskgrund,
derfor ville nedbrydende tyfus-lige have forgiftet drikkevandet
og sprede dødelige sygdomme.
Ellis Island i USA havde lignende desinfektion
i ligbrændingsanlæg som dem i de tyske lejre.
Faktisk procedurerne i de tyske lejre
var i det væsentlige de samme som dem, der blev brugt på Ellis Island af USA.
De tjente præcis samme formål for at forhindre sygdom i at sprede sig.
I dag i USA, brugen af ​​krematorier
er endnu mere almindeligt end det nogensinde var i Tyskland dengang.
Historierne om massedrab og gasning stammer fra sovjetiske rapporter
autoriseret af de kendte løgnere og folkemorderiske massemord
omkring Ilya Ehrenburg og Joe Stalin
som dengang blev spredt af det jødisk ejede New York Times.
Historien blev spredt få timer efter Tysklands overgivelse,
hvilket gjorde det umuligt for enhver falsk anklaget tysker at tilbagevise sovjeternes påstande.
Der er faktisk intet videnskabeligt bevis for, at jøder blev gasset.
Der var ingen tegn på gasdød.
Der er ingen tyske dokumenter til at identificere et offer for gasning.
Ingen ordre fra Hitler.
Ingen massegrave af gassede jøder.
I Nürnberg blev eksistensen af ​​gaskamrene aldrig engang påvist.
Tusindvis af hemmelige tyske dokumenter omhandlende koncentrationslejrene
blev konfiskeret efter krigen,
men ikke en eneste henviser til en politik eller et program for udryddelse.
I et brev til det amerikanske udenrigsministerium dateret den 22. november 1944,
Røde Kors, der var udstationeret i alle lejrene, udtalte:
"Vi har ikke kunnet finde noget spor
af installationer til udryddelse af civile fanger."
Vatikanet og Røde Kors interviewede tusindvis af frigivne lejrfanger
i slutningen af ​​krigen om de påståede gaskamre.
Svaret var altid det samme: "Nej".
De anholdte har ikke selv talt om dem.
Alle retskemiske undersøgelser har modbevist brugen af ​​Zyklon B
i de påståede drabske gaskamre.
Amerikansk ekspert i udførelsesteknologier Fred A. Leuchter rejste til Auschwitz
og hemmeligt indhentede prøver fra de påståede gaskamre.
Han fik dem testet og offentliggjort sine resultater.
Baseret på kemisk analyse på vægprøver og af forskellige tekniske argumenter,
Leuchter konkluderede, at de undersøgte steder
ikke dengang kunne bruges eller nu
eller seriøst anses for at fungere som udførelsesgaskamre.
Med undtagelse af videofotografen,
Jeg medbragte de samme ting, som jeg normalt ville have medbragt
til et fængsel i USA, hvis jeg lavede en undersøgelse af deres udstyr.
Tegneren var der for at tage og kontrollere målinger.
Tegningerne blev lavet på stedet og derefter gengivet
da vi vendte tilbage til USA for at dokumentere alt, hvad vi så.
Jeg har selv taget billeder og produceret
en hel del fotografiske beviser
af hardware og faciliteter, som vi fandt i Polen.
Og videofotografen, hvilket ikke var en normal ting for mig,
fik bragt dokumentet det faktum, at de retsmedicinske prøver
som jeg fjernede fra faciliteterne, kontrolprøven
fra aflusningsanlægget nummer et i Birkenau og alle de andre prøver
fra de påståede gasudførelsesrum,
var korrekt taget og pakket til indlevering til laboratorierne.
Jeg undersøgte faciliteterne, og jeg besluttede, at de var ude af stand
at støtte brugen af ​​hydrogencyanidgas til formålene
af henrettelse eller andet. Men derudover,
det ville være nødvendigt at fjerne prøver, returnere dem til USA
til test på et uafhængigt laboratorium, for faktisk at bekræfte
hvad min visuelle inspektion viste,
at disse faciliteter faktisk aldrig indeholdt hydrogencyanidgas.
De krav, der er nødvendige ved udformningen af ​​et anlæg
der indeholder en meget eksplosiv og meget giftig gas;
Du skal have lukkede døre, ingen vinduer, midler til at få gassen ind,
midler til at få gassen ud, noget til opvarmning af gassen
og luften til konstant at holde den rigtige temperatur,
eksplosionssikre kontakter, lysanlæg mv.
Ingen af ​​disse har nogensinde eksisteret.
Vi taler om murstens- og mørtelbygninger uden varme,
med ikke eksplosionssikker belysning, uden pakningsdøre,
i nogle tilfælde uden døre overhovedet,
og med de krematorier, der åbnede meget tæt på eller ved siden af ​​anlægget.
Hvis disse faciliteter blev brugt til gasudførelsesfaciliteter,
hvis de personer, der driver faciliteterne, ikke gassede ihjel
samtidig med at de henrettede døde,
de ville helt sikkert være blevet sprængt i stykker
når gassen eksploderede fra en gnistbue, i en kontakt, varmen fra en pære,
eller gassen nærmer sig og kommer ind i krematorieovnen.
Jeg mener, det er bare latterligt at overveje disse faciliteter
kunne have været brugt som gaskamre.
Ingen af ​​de undersøgte faciliteter i Auschwitz, Birkenau eller andet,
kunne have støttet, eller faktisk nogensinde støttet
flere henrettelser ved hjælp af hydrogencyanid,
kulilte eller enhver anden påstået eller faktisk dødelig gas.
Baseret på meget generøse maksimale forbrugsrater for alle de påståede gaskamre,
i alt omkring 16.093 personer om ugen,
og forudsat at disse faciliteter kunne understøtte gashenrettelser,
det ville have krævet 68 år
at henrette det påståede antal på 6 millioner personer.
Fremme disse faciliteter som værende i stand til at skabe masse,
flere eller endda enkeltstående henrettelser,
er både latterligt og fornærmende for hvert individ på denne planet.
Germar Rudolf er en kemiker, der i vinteren 1990 til 91,
mens du arbejder hen imod en doktorgrad i kemi,
ved det anerkendte Max Planck Institut for Faststoffysik i Stuttgart,
begyndte en videnskabelig undersøgelse af Leuchter-rapportens troværdighed.
Hans detaljerede kemiske analyse konkluderede, at:
"Blansyre blev ikke brugt
i bygningerne, der påstås at have været gaskamre for drab i Auschwitz."
Hans rapport styrker Fred Leuchters resultater.
Den fremtrædende østrigske ingeniør Walter Luftl lavede også en rapport
konkluderede, at de drabende gasninger var umulige af tekniske årsager
og fordi de er uforenelige med observerbare naturlove.
Luftls rapport er en yderligere autoritativ bekræftelse
af resultaterne af Fred Leuchter.
Den amerikanske forskningskemiker Dr. William B. Lindsey
også foretaget omhyggelige undersøgelser af de påståede gaskamre.
Efter 33 års erfaring som kemiker,
han erklærede og stadfæstede under ed:
”Jeg er kommet til den konklusion, at ingen blev dræbt med vilje eller forsæt
med Zyklon B på denne måde. Jeg anser det for umuligt«.
Krakows retsmedicinske institut, Robert Faurisson, Frederick Toben,
John Ball, Carlo Mattogno, Jurgen Graf, Ernst Zundel, David McCalden
og mange andre, der også har udført lignende tekniske eftersyn
af de påståede gaskamre er kommet til samme konklusion.
En modig jødisk revisionist ved navn David Cole
lavede en banebrydende dokumentarfilm kaldet 'Cole in Auschwitz' i 1992.
I dag er der mange lange dokumentarfilm,
analyse og kommentarer til de tyske arbejdslejre.
I 1999, Richard Krege, en kvalificeret elektronikingeniør,
og hans team af forskere gennemførte en højteknologisk undersøgelse af jorden
i den påståede dødslejr Treblinka.
Ved at bruge jordgennemtrængende radar i tre uger,
holdet fandt ud af, at jorden aldrig blev forstyrret
og kerneprøver afslørede ingen aske.
De opnåede resultater viser med 100% sikkerhed
at massegrave aldrig har eksisteret i Treblinka eller Belzec.
Der er faktisk mange massegrave i Østen.
Det var dog her, sovjeterne massakrerede folk.
I dag er det velkendt, at man f.eks.
Katyn-massakren blev begået af sovjetterne,
men fik tyskerne skylden efter krigen.
Doktor Charles Larson, en af ​​USA's førende retsmedicinske patologer,
som en del af et amerikansk efterforskningshold efter krigsforbrydelser,
udførte mere end 1.000 obduktioner af de døde kroppe i de tyske lejre
og ingen viste tegn på død af giftgas.
Hvis der havde været gasninger med kulilte eller cyanid,
indikationerne ville have været ekstremt dramatiske og let synlige.
Ligene ville have været lysende kirsebærrøde.
Ingen preussisk blå cyanidfarvning
blev fundet på vægge i de påståede dødskamre.
Kun i aflusningskamrene er rigelige mængder af beviser på gasdannelser,
hvor Zyklon B blev brugt på tøj og sengetøj for at stoppe spredningen af ​​tyfus.
Auschwitz-museets kurator indrømmede, at sovjetterne
skabte det drabende gaskammer
efter krigen ved at ændre et tysk bombeskjul.
I bombeskjulet, præsenteret for os som et mordgaskammer i Auschwitz,
kommunisterne fjernede murene og gjorde det berygtede
Zyklon B huller i taget for at få det til at ligne et rigtigt gaskammer.
Nu, når du går ind i den Crema 1-bygning,
du vil se det, det ser bare noget underligt ud.
Den har alle disse snavshøje rundt omkring.
Du ved, det ligner virkelig et bombeskjul
og det var præcis, hvad det var i slutningen af ​​krigen. Det var et bombeskjul.
De vil have dig til at tro, at 4 millioner mennesker gik gennem toiletter.
Og de fik det til at se ud som om alle folk gik gennem den lejr der,
men den bygning der var ikke i stand til eller lavet til at gasse mennesker.
Okay, overhovedet. Jeg mener, du ved, hvis du går ind i det...
De huggede huller i taget til sidst, og det er bare latterligt. Jeg mener,
der er ingen måde, folk blev dræbt i den bygning.
Så de vil have dig til at tro
at det er den bygning, folk blev gasset i.
Det var bare ikke muligt, at folk blev gasset i den bygning.
Det der nu, den bygning, hvor de afslutter turen,
det var aldrig et gaskammer.
Der var en skorsten ved siden af, og der var fire huller i loftet
hvor Zyklon B-granulatet ville blive dumpet
og folk ville se hullerne og de kunne udforske dem,
og så se dig omkring.
Hvad jeg gjorde i '92, interviewede jeg manden, der er instruktør, kurator,
i mangel af et bedre ord om lejren,
og han indrømmede for mig på kamera, ikke en skjult kameraoptagelse. (?)
(?) Det var en åben til kameraoptagelse på hans kontor.
Det var mig og min kamerakvinde. Og han indrømmede på kamera
at den bygning, der vises som gaskammer, ikke er i sin oprindelige stand.
At da sovjetterne befriede lejren, var den bygning et beskyttelsesrum for luftangreb.
Et meget åbenlyst, meget overskueligt ly til luftangreb. Og så sovjetterne
ombygget det til at ligne, hvordan deres opfattelse af gaskammeret er.
Nu er der ingen backup beviser
for at bevise, at denne bygning nogensinde har været et gaskammer.
Der er ingen Zyklon blå cyanid pletter på væggene.
Der var ingen gulvhuller i taget at dumpe i Zyklon B.
Sovjeterne tilføjede dem.
Der havde været skillevægge inde i rummet. Sovjet slog dem ned
at få det til at ligne ét stort åbent kammer.
De flåede badeværelsesfaciliteterne op.
Man kan stadig se afløbene i gulvet, man kan stadig se hullerne
hvor toilettet, håndvasken havde ført ind.
Men de tog alle faciliteterne ud, og de udskårne døråbningen
hvor der ikke havde været en dør for at få det til at se ud som om der var en progression
fra gaskammeret til ovnrummet.
Men der var mange ting, som de ikke gad dække over.
Der er et gigantisk mandehul lige midt i gaskammeret.
Et mandehul, som enhver voksen, selv en ret tungt ansat voksen, kan gå ned i.
Hvad er det nu; det var en flugtluge.
Det var en ret standard designprocedure, at under jorden,
eller delvist underjordiske bombeskjul, ville have en flugtluge
i tilfælde af murbrokker eller andet forhindrede folk inde
fra at forlade bombeskjulet gennem hoveddøren.
Så du har denne mandehul, som ingen havde bemærket
for... på det tidspunkt, Auschwitz, da jeg tog dertil i '91,
Auschwitz havde været åben for Vesten i over et årti.
Ingen har nogensinde bemærket det forbandede mandehul, og det er lige der, klart som dagen.
Døren til kammeret åbner ind, med andre ord,
hvis det var et gaskammer og du stak folk derinde,
de ville alle hobe sig op ad døren og prøve at banke sig ud.
De ville dø der. For at åbne døren igen,
du bliver nødt til at skubbe mod en høj med 50, 100, 200, 300 lig.
Døren låser indvendigt ikke ydersiden. Med andre ord,
ofrene ville være i stand til at låse tyskerne ude,
hvilket bare er noget dumt at tænke på.
Hvorfor har gaskammeret i Auschwitz en trædør,
med et glasvindue og et dørhåndtag?
I januar 1995 udgav det prestigefyldte franske ugeblad L'Express
anerkendt, at alt ved dette gaskammer er falsk
og at det i virkeligheden er en bedragerisk genopbygning efter krigen.
Den franske jødinde Olga Wormser-Migot skrev en bog om
de nationalsocialistiske koncentrationslejre, hvor hun udtalte:
"Auschwitz... som skulle forblive modellejren
og samtidig havde det administrative center... intet gaskammer."
En falsk skorsten blev også bygget af Sovjet i 1947. FØR EFTER
Den har ingen åbning, og den er ikke engang forbundet med bygningen.
Tyske fanger blev også tvunget til at ændre et brusebad
i Sachsenhausen for at støtte en sovjetisk skueproces,
men forfalskningen var så rå og pinlig
at kommunisterne i 1952 måtte vælte bygningen.
Hundredvis af mennesker af alle slags kom og gik ind i de tyske arbejdslejre
hele dagen lang, forsyner lejrene med mad og forsyninger af enhver art.
Alligevel har ingen nogensinde nævnt, og alligevel har ingen nogensinde indrømmet
at se beviser for drabende gaskamre,
den kolossale mængde brændstof, der kræves,
de tusindvis af døde kroppe hver time eller støvet.
Luftfotos viser den samme mangel på beviser.
Detaljerede allierede luftundersøgelsesfotografier taget af de tyske lejre
hver dag i sommeren 1944 blev offentliggjort i 1979.
Ikke engang CIA-eksperter kunne finde det mindste spor
af bunker af menneskelig, røg og krematorieskorstene
eller masser af jøder, der venter på død eller gasning.
De rædselsvækkende billeder af dynger af lig har vi fået vist
som bevis på en systematisk udryddelse af jøder
af de onde nazister er faktisk vildledende.
Alle optagelser af døde lejrfanger er af dem, der døde af tyfus
og underernæring i vestlige lejre i de sidste uger af krigen.
Og dette er bekræftet af tysk militær,
Røde Kors og britiske militærjournaler.
Selv mainstream-historikere er nu enige om, at massemord
eller drabende gasninger fandt aldrig sted i nogen af ​​lejrene
hvorfra de allierede optagelser er taget.
Desværre bliver dette aldrig påpeget, når optagelserne vises.
Så de prøver at sælge dig en historie, men nu ved du sandheden.
Faktisk er de allierede mætningsbombninger direkte ansvarlige
for mange af disse tragiske dødsfald.
Det er også vigtigt at bemærke
at de fleste af disse døde kroppe ikke engang er jøder.
Et stort antal af ligene var i virkeligheden
det direkte resultat af allierede bombe- og bombeangreb.
Billeder af Nordhausen bruges overalt i de store medier,
men det er bevist, at disse fanger
blev sprængt i luften og beskudt af britiske krigsfly,
og de blev ikke udryddet af tyskerne, som den officielle historie siger.
Og der havde jeg over 4.000 fanger, der lægger tuberkulose.
Syg.
Hvad du laver, er det tuberkulose? Ingen medicin. Ikke noget. Næppe mad.
Det var allerede meget sparsomt. Tyskerne havde ikke (hvad) at spise.
Og lige pludselig var det den 3. april klokken 3, alarm,
og amerikansk luftvåben over os, og kastede bomberne lige over vores lejr.
Og hele lejren blev fuldstændig ødelagt.
(?) Og ud af disse 4.000 mennesker var vi 200 overlevede.
Fordi de døde der. De var i lejrene, du ved.
Hængende i loftet, deres kroppe og� Det var forfærdeligt.
Det var brændende dage og dage. Vi var stadig�
sygeplejerskerne, lægerne, administrationsfolkene,
der arbejdede i administrationen� stak vi af.
Og amerikanerne begik en fejl
fordi de ikke vidste, at dette er en koncentrationslejr.
De vidste, at det var en militærlejr.
De tømte militæret måneden før
og i januar satte de os ind, ser du? Så de vidste det ikke.
Så de kom tilbage ved 9-tiden om morgenen og ramte hele byen.
Hele byen lagde de flad.
Vi løb væk i skoven, på markerne, og da de tømte flyene,
de kom og beskød os med maskingeværer.
De vidste ikke, hvem det var. De er tyskere, du ved.
Og vi gik i skoven, og vi blev omkring en uge i skoven.
Og vi spiste kun de rå kartofler.
Hvad med alle disse billeder?
Nå, du har set døde primært politiske fanger,
enten dræbt af sult, sygdom,
indirekte eller direkte på grund af allierede bombninger.
ALLIEREDE SOLDATER
Da sovjetterne overtog lejrene,
de blev genåbnet og fyldt med tyskere og andre antikommunister.
Efter at kommunisterne havde tortureret og sultet dem ihjel,
billeder af disse fanger blev også videregivet
som ofre for Hitlers Holocaust.
Billeder fra disse massakrer begået af sovjetterne
og endda døde tyskere fra de allierede bombninger af Dresden
blev også splejset ind i propagandaen og brugt som bevis på jødiske døde.
Selvom vi nu kender sandheden om optagelserne,
billederne er nu blevet symbolske for Holocaust
og vores medier bruger dem stadig til at vildlede offentligheden.
Den førende tænketank for Holocaust-revisionisme
er Institut for Historisk Oversigt,
en uafhængig og nonprofit organisation
begået i uddannelsen af ​​Anden Verdenskrig.
I 1979 tilbød IHR offentligt en belønning på $50.000
for verificerbart bevis for, at de drabske gaskamre eksisterede.
Det blev udfordret af Mel Melmerstein, en ungarsk født jøde.
Han erklærede, at han så sin mor og to søstre lokket ind i gaskamre.
Han brugte sin egen selvbiografiske erindringsbog 'By bread alone' som bevis.
I bogen beskriver han, hvordan hans far fortalte ham
at hans mor og søster var blevet brændt levende.
Han vil senere sige i sin bog, at hans onkel hørte det
hans mor og søster var blevet ført til gaskamrene.
Han ville ændre sin historie endnu en gang i et offentliggjort brev
i en californisk avis, der sagde, at han havde været vidne til det
hans egen mor og hans to søstre bliver ført
gennem en tunnel til gaskammer nummer 5.
Også selvom der ikke var noget gaskammer nummer 5 eller en tunnel, der førte dertil.
Dommer Thomas Johnson fra Superior Court of California dømte imod IHR
og belønnede Melmerstein 70.000 dollars med angivelse af, at gasningerne af jøderne
er ikke et rimeligt emne for uenighed, da det blot er et faktum.
Det blev rapporteret allerede under Første Verdenskrig
at tyskerne og deres allierede brugte gaskamre
at dræbe tusindvis af fanger. Jødisk kontrollerede medier
selv havde brugt det magiske tal 6.000.000
og de magiske ord udryddelse og holocaust.
En artikel trykt i det britiske The Daily Telegraph den 22. marts 1916,
udtalte, at østrigerne og bulgarerne dræbte mennesker
ved at lukke dem inde i kirker og kvæle dem med giftgas.
Nogle af de andre propagandaløgne
sagde, at tyskerne huggede børns hænder af,
korsfæste canadiske soldater, lave menneskesæbe på en ligfabrik,
måle civilbefolkningens øjne, skære hænderne af på teenagedrenge,
voldtægt og seksuel lemlæstelse af kvinder,
give børn håndgranater at lege med og bajonette babyer.
Efter krigens afslutning indrømmede Stanley Baldwin i parlamentet
at det hele havde været propaganda, og at sådanne gaskamre ikke havde eksisteret.
Han undskyldte også offentligt over for det tyske folk
for dette racistiske bagtal mod dem.
Den 2. december 1925, den britiske udenrigsminister, Austen Chamberlain,
indrømmede, at ingen af ​​grusomhedspropagandaen var sand
og håbede, at det aldrig ville ske igen.
Efter Anden Verdenskrig,
denne falske anti-tyske propaganda blev endnu en gang spredt.
Under og efter Anden Verdenskrig,
de allierede brugte grusomhedspropaganda mod Tyskland
at distrahere folk fra grusomhederne
primært begået af Den Røde Hær.
I et brev den 29. februar 1944 til BBC,
og højere medlemmer af det britiske præsteskab,
fra det britiske informationsministerium, læs:
"Vi kender de styremetoder, som den bolsjevikiske diktator brugte
i Rusland selv fra for eksempel skriften og taler
af statsministeren selv gennem de sidste 20 år.
Vi ved, hvordan den røde hær opførte sig i Polen i 1920
og i Finland, Estland, Letland, Galicien og Bessarabien først for nylig.
Vi skal derfor tage hensyn
hvordan den røde hær helt sikkert vil opføre sig, når han overmandede Centraleuropa.
Medmindre der tages forholdsregler,
de åbenlyst uundgåelige rædsler, som vil resultere,
vil medføre en unødig belastning af den offentlige mening i dette land.
Vi kan ikke reformere bolsjevikkerne, men vi kan gøre vores bedste
at redde dem og os selv fra konsekvenserne af deres handlinger.
Det seneste kvarte århundredes afsløringer
vil gøre rene benægtelser overbevisende.
Det eneste alternativ til benægtelse er
at aflede offentlighedens opmærksomhed fra hele emnet.
Erfaring har vist, at den bedste distraktion er
grusomhedspropaganda rettet mod fjenden.
Desværre er offentligheden ikke længere så modtagelig
som i "Ligfabrikens" dage
og "Mutilated Belgian Babies" og "De korsfæstede canadiere".
Deres samarbejde søges derfor oprigtigt for at aflede offentlighedens opmærksomhed
fra Den Røde Hærs gøremål ved din helhjertede støtte til forskellige anklager
mod tyskerne og japanerne
som er blevet og vil blive sat i omløb af ministeriet..."
Med andre ord kan brevet opsummeres således:
Vi kender alle forbrydelser som Holodomor og Red Terror
begået af bolsjevikkerne gennem de sidste 24 år.
Det er uundgåeligt, at de vil gøre det samme i Centraleuropa.
Vi vil dække over deres forbrydelser ved at lyve om tyskerne.
Offentligheden er ikke så dum som den var, vores løgne bliver bedre.
Du skal sprede disse løgne overbevisende.
Dette minder os om, at sandheden virkelig er krigens første offer.
Dette var i bund og grund begyndelsen.
Vi bliver til det, vi i dag kender som Holocaust.
Da kontrolmediet startede
spyttede endnu mere forfærdelig propaganda ud mod Tyskland.
I bund og grund alt det, som propagandaen gav Hitler og tyskerne skylden for
var bolsjevikkerne selv skyldige i.
Propaganda tillod disse forbrydelser at ske og derefter propaganda
tog over, da forbrydelserne blev begået
og dybest set projicerede forbrydelserne tilbage på de besejrede.
Sejrherrerne vendte det bare om og gav alt skylden
på dem, de havde slagtet og voldtaget.
Efter krigen, hvor kom alle disse historier fra, som vi hører nu?
Ingen ende på det, det blev... (?) fordi jøderne indså det
de ville få Israel ud af det som en motivation for at fortælle historier,
og så også det, hvis det ikke var nok,
Tyskland begynder at give midler til hver såkaldt Holocaust-overlevende.
De skal have en historie om at være i Europa og overleve Holocaust.
Og så får de penge fra Tyskland.
Så du får en belønning for hver historie.
Den jødiske britiske journalist Sefton Delmer var leder af sort propaganda.
Sort propaganda er falsk information,
et materiale, der foregiver at være fra en kilde på den ene side af en konflikt,
men det er faktisk fra den modsatte side.
Det bruges typisk til at bagvaske, genere eller misrepræsentation af fjenden.
OSS, forløber for CIA, forfalskede også dokumenter og dagbøger.
Revisionister er overbevist om, at den sorte propaganda
er en grundlæggende faktor bag Holocaust-propagandaen.
"Grædsomhedspropaganda er, hvordan vi vandt krigen
og vi begynder først rigtig med det nu!
Vi vil fortsætte denne grusomhedspropaganda,
vi vil eskalere det, indtil ingen vil acceptere selv et godt ord fra tyskerne,
indtil al den sympati, de måtte have i udlandet, er blevet ødelagt
og de vil selv være så forvirrede
at de ikke længere ved, hvad de laver.
Når det er opnået,
når de begynder at køre ned over deres eget land og deres eget folk,
ikke modvilligt, men med iver efter at behage sejrerne,
først da vil vores sejr være fuldstændig. Det bliver aldrig endeligt.
Genopdragelse kræver omhyggelig pasning, som en engelsk græsplæne.
Selv et øjebliks uagtsomhed,
og ukrudtet dukker op igen - det uforgængelige ukrudt af historisk sandhed."
I september 1940 blev Sefton rekrutteret af den politiske krigsførelse
at organisere sort propaganda og allieret psykologisk krigsførelse.
Seftons specielle metode var "Lyg så præcist som muligt",
så deres løgne ikke kunne afsløres med det samme.
Indtil 1947 koordinerede Delmer den sorte propagandakampagne
med franskmændene, sovjetterne og amerikanerne.
I denne periode forfalskede han og hans stab tyske dokumenter
om påståede tyske krigsforbrydelser, som nåede officielle filer.
Delmer leverede dokumenterne til det britiske informationsministerium
som igen sendte dem til Nürnberg-processerne som officielle dokumenter.
Uden at kontrollere, om dokumenterne var sande eller falske,
de blev fremlagt som bevis for almindeligt kendte fakta.
Propagandaen efter krigen gav Tyskland skylden for at starte krigen,
censurerede alle allierede grusomheder og skildrede Sovjetunionen som en utopi.
General Eisenhower samlede også tyske landsbyboere
og tvang dem til at se, hvad de havde gjort.
Publikum blev forfærdet over nyhedsfilmoptagelser af de nazistiske koncentrationslejre.
En film i fuld længde instrueret af Eisenhower viste de krympede hoveder
af indsatte og lampeskærme, der angiveligt var lavet af menneskekød.
Tyske civile blev samlet og tvunget til at se det hele
at installere skam og rædsel i dem.
Inden for ugen efter erobringen af ​​Buchenwald,
den jødiske Hollywood-instruktør Billy Wilder var i lejren
lave en film med propagandaløgne, der stadig cirkulerer den dag i dag.
Filmen hed 'Death Mills', Die Todesmuhlen på tysk,
og blev lavet til afdelingen for psykologisk krigsførelse
fra det amerikanske krigsministerium.
Dets formål var at indoktrinere tyskerne til at tro
at nationalsocialisterne var onde, for at skamme tyskerne væk
fra nationalisme og racebevidsthed.
Filmen hævdede, at nazisterne lavede sæbe af fedt fra jødiske fanger,
lavet lampeskærme af fangernes hud
og krympede hovedet på fanger som i Amazonas.
Moderne videnskab har bestemt disse forfærdelige påstande
fra Buchenwald og Bergen-Belsen for at være absurd allieret propaganda.
Det hele er blevet afsløret som opspind. Selv jødiske lærde som Deborah Lipstadt
Indrøm nu, at det alle var propagandaløgne.
DNA-tests viste, at de krympede hoveder var falske,
sæben var almindelig sæbe, lampeskærmene var lavet af gedeskind
og der var aldrig nogen drabende gasninger i lejrene.
Fortællinger om gaskamre forklædt som bruserum
er krigstids grusomhedsfiktion, svarende til tidligere afkræftede påstande
om, at jøder bliver gjort til sæbe og lampeskærme.
Hoaxen med krympede hoveder var skabelsen af ​​Albert G. Rosenberg,
en jødisk officer, der tjener i Eisenhowers psykologiske krigsførelsesenhed.
Selvom disse ting er blevet afkræftet som fup,
de gentages af de løgnagtige hadfyldte zionister.
De ville dræbe spædbørnene og lave lampeskærme af babyskind
eller sæbe af babyfedt.
Jeg viste gruben i Auschwitz, at de har lavet sæbe af mennesker
de smider folk ind og tog fedtet og laver sæbe til det tyske militær;
kogende vand, stor pool.
Vi har sæbe lavet af mennesker.
'RIF' betød Rein j�disches Fett. Rent jødisk fedt.
RJF.
Og RJF mente Rein j�disches Fett, oversat: Rent jødisk fedt.
Ren jødisk sæbe, 'Rein j�disches Fett'.
- Rent jødisk fedt, 'Rein j�disches Fett'. - Ja, 'Rein j�disches Fett'.
Et stykke sæbe. Han sagde: ??? Judin Seife,
lavet af jødisk fedt.
Det er så dumt...
DEBUNKED
Jewish Press (1991) War News! Irakere har gaskamre til alle jøder
I 1944 blev der skrevet endnu en bog, som gik ind for afnasificeringen
og massepsykologisk hjernevask af det tyske folk.
Det hed 'Hvad skal man gøre med Tyskland'
og blev skrevet af det fremtrædende B'nai B'rith-medlem Louis Nizer.
Nizer var en rig jødisk advokat fra New York
og var også en kollega med Theodore Kaufmann og Henry Morgenthau,
Franklin D. Roosevelts finansminister
og forfatteren af ​​Morgenthau-planen.
Nizer ville gøre tyskerne til hjernevaskede bekræftende zombier. (?)
Nationalsocialistiske lærere udskiftes.
Medier ville dæmonisere og dehumanisere det tyske folk.
Nationalsocialismen ville blive afbildet som den ondeste ideologi.
Tyske bøger vil blive ødelagt.
Og enorme bogafbrændinger for at ødelægge tysk kultur
og den kollektive tyske hukommelse.
Som en del af propagandakampagnen for at dæmonisere tyskerne,
sovjetterne og andre forfalskede også mange fotografier,
som bruges til at repræsentere Holocaust-grusomheder.
Billeder af døde tyskere blev nu billeder af døde jøder.
Billeder af nationalsocialister blev billeder af onde racistiske nazister.
Billeder af tyske flygtninge blev til billeder af jøder.
RIGTIG FAKE
Den anti-tyske propaganda startede efter krigen af ​​de jødisk ejede medier
skulle fortsætte i over 70 år i fremtiden.
Under en optræden i tv-showet Larry King,
Skuespiller Marlon Brando vovede at kommentere, at:
Jeg tror, ​​jeg er vred på nogle af jøderne.
Jeg er meget vred på nogle af jøderne.
Hollywood drives af jøder. Det er ejet af jøder...
og de burde have en større følsomhed
om spørgsmålet om mennesker, der lider.
Ariel Sharon indrømmede i 2001, at:
"Vi, det jødiske folk, kontrollerer Amerika, og amerikanerne ved det."
Den jødiske overherredømmejournalist Elad Nehorai sagde:
"Lad os være ærlige over for os selv her, jøder. Vi kontrollerer medierne.
Vi har så mange fyre op på direktionskontorerne
i alle de store filmproduktionsselskaber er det næsten uanstændigt.
(...)Vidste du, at alle otte store filmstudier drives af jøder?"
Joel Stein, klummeskribent for Los Angeles Times,
i sin klumme i LA Times i 2008 siger Stein, at:
"Amerikanere, der tror, ​​at jøderne ikke kontrollerer Hollywood
og medierne er bare dumme." Han siger:
"Jeg ønsker, at Amerika skal vide om vores præstation.
Ja, vi kontrollerer Hollywood.
Jeg er ligeglad med, om amerikanerne tror, ​​vi styrer nyhedsmedierne,
Hollywood, Wall Street eller regeringen.
Jeg holder bare af, at vi bliver ved med at køre dem."
"Jøderne styrer fuldstændig Hollywood", indrømmer Stein stolt.
Han fortsætter med at give en lang, lang liste af Hollywood-medieejere
som alle er jøder for at bevise hans pointe.
I dag kontrollerer seks jødiske virksomheder 96 % af verdens medier.
Den såkaldte denazificering er aldrig stoppet.
I syv årtier har vi kun hørt den ene side af historien.
Der har været tusindvis af bøger, film og tv-serier
dedikeret til Holocaust for at skræmme folk
fra den nationalsocialistiske ideologi.
En af de mest kendte film
det har påvirket, hvordan folk ser Tysklands rolle i Anden Verdenskrig
har utvivlsomt været Schindlers Liste.
Udsolgt til offentligheden som en sand historie
og filmet i sort/hvid for et krav om ægthed.
På trods af denne fiktive film, der indeholder nøgenhed og mord,
det vises løbende i europæiske og amerikanske skoler
som obligatorisk fremvisning til historieundervisning.
Den fremstiller tyskerne som onde monstre, der kun brød sig om én ting:
at dræbe uskyldige jøder.
Men filmen var baseret på en fiktionsbog kaldet 'Schindler's List',
som vandt LA Times Book Award for fiktion, forfattet af Thomas Keneally.
Forfatteren selv har ingen erfaring med lejrene.
Så her har vi en film, der bliver vist for vores børn som sandhed
når det faktisk er baseret på et fiktionsværk.
Det er med andre ord ikke sandhed.
Navne, karakterer, steder og hændelser
er enten produkter af forfatterens fantasi eller bruges fiktivt.
Imponerende børn i mellemskolen bliver også instrueret
at læse Anne Franks dagbog,
som nu sandsynligvis er toppen af ​​Holocaust-teorien.
Den 15-årige pige Anne Frank og hendes far Otto Frank
blev deporteret fra Holland til Auschwitz i september 1944.
Otto blev behandlet på hospitalet i Auschwitz.
Flere uger senere, over for den fremrykkende sovjetiske hær,
Anne blev evakueret sammen med mange andre
til den overfyldte Bergen Belsen-lejr.
Titusindvis af jødiske overlevende valgte at forlade Auschwitz
og gå vestpå i januar 1945 med de samme mennesker
som angiveligt havde myrdet dem hver dag i årevis.
Anne Frank døde af tyfus i marts 1945.
Det originale dagbogsmanuskript blev dog retsmedicinsk undersøgt
af det tyske statsforensiske bureau, The Bundeskriminalamt.
Deres analyse fastslog, at væsentlige dele af arbejdet
blev skrevet med en kuglepen.
Da kuglepenne ikke var tilgængelige for alle før 1951,
dele af værket blev tilføjet et godt stykke tid efter krigen.
Håndskriftseksperter fastslog efter nærmere undersøgelse af originalerne,
at alt det skrevne i dagbogen var af samme hånd
og BKA fastslog, at ingen af ​​dagbogens håndskrift
matchede kendte eksempler på Annes rigtige håndskrift.
Den sande forfatter til dagbogen var den jødiske forfatter Meyer Levin,
som krævede og blev tildelt $50.000 i betaling for sit arbejde
i retssagen mod Annas far, Otto Frank.
Sandheden om Anna Franks dagbog blev først afsløret i 1959
af det svenske tidsskrift Fria Ord.
Det fastslog, at den jødiske romanforfatter Meyer Levin
har skrevet dagbogens dialog
og krævede betaling for sit arbejde i en retssag mod Otto Frank.
Et uddrag fra de svenske artikler udkom
i American Economic Councils brev, 15. april 1959, som følger:
"Historien har mange eksempler på myter
som lever et længere og rigere liv end sandheden,
og kan blive mere effektiv end sandheden.
Den vestlige verden er i nogle år blevet gjort opmærksom på
af en jødisk pige gennem det, der foregiver at være
hendes personligt skrevne historie, Anne Franks dagbog.
Enhver informeret litterær inspektion af denne bog
ville have vist, at det var umuligt som en teenagers arbejde.
En bemærkelsesværdig afgørelse fra New Yorks højesteret
bekræfter dette synspunkt,
i det den kendte amerikanske jødiske forfatter Meyer Levin
er blevet tildelt 50.000 dollars, som faderen til Anne Frank skal betale ham
som honorar for Levins arbejde med "Anne Frank-dagbogen".
Beviser udarbejdet af Dr. Robert Faurisson fra Frankrig
fastslår, at den berømte dagbog er et litterært fupnummer.
Efter at have lavet omfattende forskning udtalte professor Faurisson:
"Sandheden forpligter mig til at sige
at Anne Franks dagbog kun er et simpelt litterært bedrageri. "
Den jødiske tyske kommunist Bruno Baum
indrømmet at være en af ​​hovedfabrikanterne
propaganda i Auschwitz-lejren. Han sagde:
"Det er ingen overdrivelse, når jeg siger
at størstedelen af ​​al Auschwitz-propaganda
blev skrevet af os selv i lejren.
Vi udførte denne propaganda for verdens offentlighed
indtil vores allersidste dag af tilstedeværelse i Auschwitz."
De onde tyskere gik faktisk meget langt for at holde de indsatte velnærede,
godt anbragt og underholdt i de tyske lejre.
Lejrene havde anstændig tilstrækkelig mad indtil krigens sidste uger,
da de allierede havde bombet al infrastruktur i Tyskland til glemsel.
(?) Vi havde også et orkester, hvor nogle af musikerne står os sammen
og en musiker var så god, at han havde instrumenterne til at spille
og han skrev noderne, og senere havde vi et band, der spillede i weekenden.
Og det hjalp selvfølgelig os, du ved, han lavede også skuespil og sådan noget.
Forekom der kulturelle aktiviteter i Auschwitz?
Ja, jeg fortalte dig, at vi fik sat et klaver i... Ikke bare et klaver.
Et flygel blev bragt ind for at blokere One.
Når først det var bygget, den nye blok,
salen i underetagen var tildelt teater,
hvor han ville bygge et scenegardin i den nye blok One,
som var én stor spisestue. Det skulle også være forretningsstadiet (?),
så der kunne laves forestillinger for kvinder der, kulturelle. (?)
Han sagde "For guds skyld. Er der ikke nogen herinde
hvem kan hjælpe mig med at sy på disse gardinlinks?
Til scenen. Jeg gør det for dig!", siger han.
Og jeg kom frem, og jeg hjalp ham med gardinscenen
og det var vidunderligt, for jeg havde en mand siddende overfor mig til en forandring.
Og min værelseskammerat er ansvarlig for arbejdsopgaver,
og hvis du tilfældigvis kender til musik; "Hvilke instrumenter spiller du?"
Jeg sagde, at jeg lærte klaver, men ikke god nok til et orkester,
Det kan jeg fortælle dig lige nu.
Han sagde: "Nå, så kender du måske sedlerne". Jeg sagde ja".
Han sagde: "Jamen, så kan jeg bruge dig, for det har vi
at skrive det fra det originale musikstykke, hvad instruktøren får (?)
til instrumenterne.
Og så, for hvert instrument har kun en kort linje på hele papiret,
så jeg var nødt til at skille den ad og skrive for hvert instrument,
fra det, hvad jeg skulle gøre.
Jeg skulle endda lave stregerne,
vi havde ikke papir, der var fortrykt til noter. Ikke noget.
Så jeg tilbragte hele dagen der i et stykke tid,
indtil vi blev taget væk fra Auschwitz.
Så så hun mig arbejde der. Jeg havde et stort bord
hvor jeg kunne arbejde og lægge alt papiret ud
og det var meget fredeligt og afslappende. Og Otto ville gerne tale mere med mig.
Det var da jeg mødte den SS-mand på et tidspunkt.
Det var det sidste job, jeg lavede, mens jeg var i Auschwitz.
Og det andet job... Det var i blok ti.
Vi gik ud for at plukke bladene og fra disse blade
de ville lave te til hele lejren, til hele Auschwitz.
Buchenwald biograf
Hvordan underholdt I jer selv?
Nå, i begyndelsen af ​​de dage var der et bibliotek
hvor folk kunne få bøger at læse.
Der var aviser, som vi kunne få.
Også indbyrdes havde vi nogle gange violin, kvartet.
De plejede at komme og spille i barakker.
Og senere sagde de, at de ville bygge en film i lejren.
(? ) Vi fanger sagde: "du må være skør.
Vil de lave en film til os i lejren?"
Men virkelig skete det. De lavede en film i lejren... Og vi...
Vi gik på barak efter barak. Vi kunne nogle gange gå for at se en film,
de bragte film om aftenen, og...
Hvilken slags film ville de vise?
tyske film.
Postkort
En gang jeg kom til hovedlejren,
vi fik lov to gange om måneden til at skrive hjem.
En gang et postkort, en gang et brev.
De gav dig materialerne?
Ja, de gav os brevet og materialerne... omkostningerne.
Hvordan fik du frimærkerne?
- Vi kunne købe frimærker... - Havde du penge?
Ja, vi har penge... har stadig penge...
penge vi har??? det jødiske samfund fra ??? hvem sendte os...
Alle sammen... nogle penge.
Virkeligheden i Auschwitz IKKE LØGNE MERE!
Og i lejren kunne du have valuta?
Ja, vi kunne have penge,
fordi der var i lejren ??? af det, de kaldte en "Cantina",
og ikke mange gange, men en gang imellem solgte de et par cigaretter,
eller de solgte noget... hvad end de havde.
Så hvis du havde penge, kunne du købe på Cantina der.
Mad... Der var ikke rigtig noget mad, virkelig. Normalt sælges noget...
De ville sælge noget svagt øl i...
- I kantinen? - Ja.
Men egentlig ikke andet. Ikke meget. Mest cigaretter.
Og da du gik i biografen, skulle du så betale?
Ja, vi skulle betale.
Efter at pengene stoppede, stoppede de almindelige penge,
vi fik da betalt i kuponer.
Betalt for dit arbejde?
Jeg ved ikke om det var til arbejde. Vi fik betalt i kuponer
som kunne indløses i den kantine, hvis de havde noget.
Så det var deres måde at fordele penge på til alle.
Alle fik disse penge dengang.
Fodboldlejr
Selvfølgelig, hvad vi lavede i weekenden... Vi fandt sammen,
vi fik en gruppe af os sammen, og vi lavede et fodboldhold,
som var ??? at vi spillede fodbold.
Hvad er fantastisk, at der ville være et fodboldhold,
at der ville være nok energi tilbage til at gøre sådan noget.
Nå, jeg tror ikke, vi var helt så energiske, som vi var...
med det andet faste hold,
men vi gjorde noget for, du ved, det holdt vores tanker væk,
ser du, af de problemer, vi havde.
Især når tyskerne begynder at tabe krigen, 1943-44,
så 1944 havde vi fodboldkampe i ???.
Fodboldholdene var meget godt organiseret.
I fodboldhold organiserede hver nationalitet et fodboldhold.
(?) Vi organiserede alt udstyr, alt for at spille fodbold på samlebåndet.
Så du ved, hvor meget, gratis det var, og det var 1944.
??? amerikanere???.
På den anden side, så der skal de give mere frihed,
men der var meget mere frihed og en...
Maden blev ikke meget bedre, fordi... simpel grund.
De havde ikke ret meget selv.
Forsøgte de civile overhovedet at hjælpe dig?
Byttede de varer for ting?
Det er som jeg siger, vi havde næsten alt, hvad vi ønskede,
for fodboldholdene, fra de civile, udefra civile.
Og det var undercover. (?) Fodboldligaens resultattavle
De gjorde ikke meget ved det, fordi de vidste, at krigen er i gang(?)
De spillede endda fodbold med os.
???
..Hændelse sjovt, en gang spillede det polske hold mod tysk hold,
og en af ​​disse hvervede SS-mænd besluttede at han ville spille for det polske hold,
så siger vi, okay, du kan spille.
Og så kommandanten, SS-kommandanten, han var som en kaptajn,
han besluttede, at han ville spille for det tyske hold,
så han gik i marken. Jeg synes, de var lidt berusede.
Hvordan havde du det med det?
Og den sjove del af det,
vi sagde, du bare lader dem spille, og de vil spille helt alene,
(?) vi løb bare rundt om dem. Det britiske krigsfange-fodboldhold Auschwitz
men det var en af ​​denne hændelse, den sidder fast, den sidder fast, det er sjovt i det,
men det er sket, så, men det var 1944,
næsten... tingene sluttede.
Så hvad siger du er, at jo tættere afslutningen på krigen kom,
presset blev sluppet op, frem for at blive mere grusom eller...?
I vores lejr, presset, følte du presset meget lavt(?).
Der var bryllupper og endda fødeafdelinger for gravide.
Indsatte forelskede sig og blev gift i lejrene.
Over 3.000 levendefødte blev registreret alene i Auschwitz,
med ikke en eneste spædbarnsdød, mens den var i drift under tysk styre.
De onde nazister oprettede endda en vuggestue til børnene.
Freddie Hirsch kaldte mig til børnekasernen,
han var på vej dengang, og...
Han spurgte mig, om jeg kunne male noget på væggen til børnene.
Og jeg sagde, "jamen, hvis du kan få materialerne..."
Han sagde "Jeg henter materialerne." Og jeg sagde: "Okay".
Og så en meget smuk ung blond mand
fra mændenes lejr kom over en dag,
og Freddie Hirsch ringede til mig for at komme og møde ham.
Og han spurgte mig, hvad jeg har brug for.
Så, sagde jeg, "jamen, hvis jeg kan få nogen vægmaling, så har jeg brug for tempera maling,
Jeg vil gerne have dem, hvis du kan skaffe mig nogle."
Og han sagde, "ja, hvad du vil."
Så før jeg vidste af det, havde Freddy tingene klar til mig.
Og jeg begyndte at male. Ved først ikke, hvad jeg så på det store, triste...(?)
Den var lidt olivenfarvet.
Som om alle barakkerne var... mur. Og jeg tænkte, ja,
det man skal gøre er at få det til at se ud som om vi er i en schweizisk hytte,
på dækket, og der er en balustrade med blomster og urtepotter på,
og vi kigger ud på de smukke enge
og måske se nogle køer og får og sådan noget... Og jeg begyndte at male.
Og så, efter at det var langt i det fjerne,
Jeg satte nogle får og nogle køer,
og så lagde jeg mærke til, at alle børnene stod omkring mig, bag mig.
Så jeg vendte mig om og spurgte dem, om de havde noget særligt ønske,
hvad skal man putte i den eng.
Og de sagde Snehvide og de syv dværge.
Og det var et meget overraskende svar.
Så jeg lavede et maleri af Dopey stående på en anden dværgs hoved
med en kappe om sig, så han lignede en høj fyr,
så han ville være lige så høj som Snehvide, og de dansede sammen
og skoene... de bløde sko og alt muligt...
og børnene elskede det. Og jeg lavede nogle andre dværge rundt omkring.
En der spillede harmonika. Jeg tror, ​​det var Grumpy, den onde.
Og professoren med brillerne...
Jeg fik næsten alle dværgene til at stå rundt omkring. Nogle af dem klappede...
og det var det børnene kunne lide.
Jeg forstår nu, at der var en anden maler, der fortsatte noget...
male på væggene efter jeg er gået. Det ved jeg ikke om.
Da du var i gang med at gøre det,
hvad gjorde det, ikke kun for dig, men for børnene på et følelsesmæssigt plan?
Nå, det gjorde flere ting, ikke kun følelsesmæssigt,
men børnene skrev så skuespillet, som var en satire
af Snehvide og de syv dværge.
Så jeg fandt ud af en måde at lave en krone af papir på
og børnene malede det guld og satte som juveler på det,
og så tog jeg nogle papirstrimler og jeg malede dem med en sort maling
og jeg ved ikke om kostumerne, hvad de lavede kostumer af,
men stykket var meget vellykket, fordi den lille pige
der spillede Snehvide havde en utrolig stemme.
En smuk sopran, ligesom den du hører i filmen.
Hvordan fik de lov til at opføre et teaterstykke i Auschwitz?
Jeg ved det ikke, men det blev gjort lidt tys-tys, det hele,
bortset fra, at da den blev sat på, dukkede der pludselig nogle SS-mænd op, og de så på.
Og så, da Arno Bend (?) opførte det stykke,
han ville have noget som et vaudeville-skuespil, hvilket jeg også var med i.
Det var dengang, jeg ikke kunne holde vejret fra den fyr, der legede med mig.
Bygningen lige forladt ind i Auschwitz var faktisk et bordel
brugt af de internerede i lejren.
Hospitaler og lejrtandfaciliteter, der overværes af lejrfanger,
tandlæger og sygeplejersker til at håndtere de indsattes tandproblemer.
Auschwitz-lejren havde sygestuer og hospitaler
hvor tusindvis af indsatte blev helbredt.
(?) Lejrmyndigheden først og fremmest garnisonslægen, dr. Værdi,
prøvet alle tænkelige måder
at holde Auschwitz-fangerne i live, stærke og sunde.
"Holocaust er det eneste påståede folkedrab
som sælges af folk, der efter eget regnskab
blev behandlet på hospitaler i såkaldte udryddelseslejre”.
De indsatte byggede også en elegant swimmingpool i olympisk størrelse,
komplet med flere vippebrætter, hvor de kunne solbade
mens du ser vandpolokampene lørdag og søndag eftermiddag.
Svømmehal i Ravensbr�ck
Svømmehal i Theresienstadt
Ifølge officielle tal,
der var 523.000 jøder i Tyskland i januar 1933.
Korherr-rapporten afslører, at i december 1942,
der var kun 9.127 jøder i alle koncentrationslejrene.
Embedsmænd fra Det Internationale Røde Kors besøgte lejrene regelmæssigt
og havde fuldstændig adgang til lejrene, dokumenterede alt
og anslåede det samlede antal døde fra alle lejrene
at være omkring 271.000 til 290.000.
Omkring halvdelen af ​​disse døde var jøder,
så vi taler nu om omkring 150.000 til 200.000 jøder
der døde i de tyske lejre primært af sygdom.
I Røde Kors-rapporten på 1.650 sider,
der var aldrig en omtale af nogen gaskamre.
Der er grundlæggende fire kategorier interneret under krigen:
polakker, jøder, russere og 'politiske fanger',
undertiden hentydet til som 'tyskere'.
Jøder udgjorde mindre end 40% af Auschwitz,
kun omkring 12 % af Dachau og kun omkring 30 % af Buchenwald.
Du har formodede dødsbøger fra Auschwitz,
som er de mest pålidelige kilder. Sovjet konfiskerede alle oplysninger
om liv og død af mennesker, der boede i Auschwitz, da de befriede lejren,
og dem blev endelig udgivet i 1990'erne.
Og de giver dig en total. Hvad er det?
29.000 jøder døde i Auschwitz under Anden Verdenskrig, okay?
Og du har fået noget flere katolikker døde.
Du har flere katolikker end jøder døde i Auschwitz, og hvis du vil sige,
"åh, der mangler nogle data der, nogle jøder er ikke registreret, der døde",
og så videre, ja, du kan højst sætte det op,
Jeg vil sige, at 40.000 jøder døde i Auschwitz.
Jeg tillader det ikke at gå højere end det.
Og det er 100 gange mindre end de 4 millioner plaque (?)
Efter krigen satte sovjeterne det helt absurde tal.
Antallet af døde i Auschwitz blev revideret i 1989
fra 4,1 mio. ned til 1 mio.
Dødsfald i Auschwitz reduceret til en million
AUSCHWITZ DØDSTAL
Efter tilfangetagelse af Sovjetunionen,
original propaganda hævdede også, at 2 millioner blev myrdet i Majdanek,
som omfattede syv drabske gaskamre.
Fem af disse syv er blevet indlagt
aldrig selv har tjent som drabsgaskamre.
Antallet af døde ved Majdanek blev i 2005 revideret fra 2 millioner til 78.000,
men på en eller anden måde forblev den officielle konto på 6 millioner døde uændret.
Så hvad er 6 millioner minus 4 millioner minus 2 millioner?
Holocaust er det eneste påståede folkedrab
hvor millioner kan reduceres fra det samlede antal, der hævdes at være blevet dræbt,
men det samlede tal forbliver altid 6 mio.
Den britiske efterretningstjeneste havde knækket den tyske tophemmelige Enigma-kode
og havde adgang til det meste af tysk militærkommunikation i 1942,
og der var ingen referencer i dekrypteringerne til gasninger.
Nå, det er den mest pålidelige, autoritative kilde
du kunne muligvis have, fordi Storbritannien overhørte
de tyske radiobeskeder, når tyskerne ikke vidste det
de blev opsnappet og... Enigma-kodebrydere fik disse beskeder,
og efter 50 år er de endelig blevet frigivet
i Rigsarkivet i midten af ​​90'erne. De blev sat ud...
historikere interesserer sig ikke for denne dekryptering af den indlysende grund.
De viser ingen tegn på, at Holocaust foregår, okay?
De viser forskellige etniske grupper, der flyttes rundt, forskellige arbejdslejre,
for eksempel jøder, der kommer til Auschwitz, og jøder, der forlader Auschwitz.
Og deres fire hovedkategorier: polakker, russere, jøder,
Tyske politiske fanger grupperer de indsatte som...
og der er... de viser den store bestræbelse
at få nyttigt industriarbejde ud af de indsatte.
De diskuterer de forskellige slags arbejde, de forsøger at udføre
og hvilke ressourcer de har brug for eller bestilling af ting, der kan gøres.
Og så beskrev de den rystende virkning af tyfusepidemi, der brød ud,
især i Auschwitz i midten af ​​'42,
og kampen for at klare det og få det under kontrol,
og følelse af rædsel, da hele Auschwitz-lejren var i karantæne
da epidemierne tog en vejafgift.
Dekrypteringen viser, at det eneste folk var...
(?) Dybest set dræber de, hvis de prøver at flygte.
Der var vagter, der skød enhver, der forsøgte at flygte,
men ellers er der regler for at behandle indsatte ordentligt.
Og SS-vagterne skulle behandle dem ordentligt.
Og kunne blive stillet for krigsretten, hvis de ikke gjorde det.
En indsat kunne indgive en klage, hvis de ikke blev behandlet ordentligt.
Breve for nylig fundet i de amerikanske arkiver
bevist, at amerikanske og tyske regeringsembedsmænd på topniveau
talte med hinanden gennem schweiziske og irske råd i 1944 til 1945
om forholdene for indsatte i tysk drevne lejre.
Tyskland garanterede at evakuere indsatte for at redde dem fra sovjetterne
og tidligere lejrfanger bekræftede, at de indsatte blev sikkert evakueret.
De allierede bekræftede, at tyskerne hjalp de indsatte, ikke myrdede dem.
Flere kilder, herunder World Almanac, Røde Kors dokumentation,
New York Times og Chambers encyklopædi, viser
som den jødiske befolkning registrerede
afspejler ikke vidnesbyrd om Holocaust.
Den jødiske verdensalmanak er blevet betragtet
som den absolut mest autentiske og troværdige kilde
for verdens jødiske befolkningstal.
Og ifølge World Almanac, verdens befolkning af jøder
steg mellem 1933 og 1948 fra 15.315.000 til 15.753.000.
"I hele det tysk besatte Europa var der 2,4 millioner jøder.
Efter krigen ansøgte 3,8 millioner jøder om holocaust-erstatning.
Tragisk nok gik de resterende 6 millioner tabt." Edgar J. steele
Nürnbergprocesserne
blev afholdt i den tyske by Nürnberg fra 1945 til 1949.
De nationalsocialistiske ledere blev arresteret og stillet for retten
for påståede krigsforbrydelser.
I retssalen var fire dommere.
En fra hver fra USA, Storbritannien, Frankrig og Sovjetunionen.
Nürnberg-anklagerne: Kempner, Rapp, Niedermann, alle var jøder.
I et brev til sin kone, Nürnbergs chefanklager, Thomas J. Dodd,
skrev, at anklagerholdet var 75 % jødisk.
Hovedanklager for landsretten var dr. Jacob Meisner, en jøde.
Ifølge Louis Marschalko,
en ungarsk journalist i krigstid, der skrev om retssagerne,
"Ud af 3.000 mennesker ansat i personalet ved Nürnberg-domstolene,
2.400 var jøder."
Holocaust-fortællingen
bruges til at fjerne fokus fra de krigsforbrydelser begået af Stalin,
Roosevelt, Churchill, Den Røde Hær, Eisenhower og allierede styrker,
og i stedet syndebukke nationalsocialisterne
for de fleste af krigens rædsler.
Ved Nürnberg-processen,
eksistensen af ​​gaskamre blev ikke fastslået af fysisk
og teknisk bevis, der normalt kræves i enhver straffesag.
Artikel 19 og 21 om domstolens statut
frasagde sig anklagen om denne begrænsning.
De påståede gaskamre blev hverken undersøgt eller beskrevet.
Den amerikanske revisionist Samuel Crowell,
i sin geniale bog fra 2011 "The Gas chamber of Sherlock Holmes",
skriver, hvordan de allierede præsenterede blot fire tyske dokumenter
ved Nürnberg-processen for at bevise, at nazisterne gassede folk,
og alle disse dokumenter blev fejloversat
eller helt taget ud af kontekst.
Nationalsocialisterne ved krigsforbryderprocesserne,
blev tortureret af hovedsagelig jødiske kommunistiske og britiske forhørsledere,
normalt ved at få deres testikler knust, indtil de ville indrømme Holocaust.
Jødisk hovedanklager i Einsatzgruppen-processerne
offentligt indrømmet at have været vidne til tortur
og personligt brugte dødstrusler til at udtrække tilståelser.
Dommeren i Simpson Army Commission sagde:
"Efterforskerne ville sætte en sort hætte over den anklagede hoved
og derefter slå ham i ansigtet med messingknoer,
sparke ham og slå ham med gummislanger...
Alle på nær to af tyskerne i de 139 sager, vi undersøgte
var blevet sparket i testiklerne uden at kunne repareres."
Rudolf Hss var en af ​​dem.
Han blev arresteret og tortureret og mobbet til urealistiske og absurde tilståelser.
Det forkerte svar ville give ham frygtelige straffe.
Gasningsmetoderne, som han tilstod, var fuldstændig uplacerede (umulige?).
Tilståelser var baseret på tortur, hvor H�ss var blevet nedbrudt til det punkt
at han kunne sige hvad som helst for at undgå at få mere af behandlingen.
H�ss blev senere hængt, så ingen skulle finde ud af sandheden.
H�ss løj for at redde sin kones og børns liv.
Alt dette er blevet bekræftet i en bog udgivet i 1983
med titlen 'Legions of Death', som indeholder erindringen
af den britiske jødiske sergent Bernard Clark,
der praler af, hvordan han torturerede H�ss
og truede hans familie til at tvinge en tilståelse ud af ham.
Clark truede endda med at sende H�ss børn til Gulagerne i Sibirien
hvis han ikke tilstod.
Den jødiske dominans og kontrol af retssagerne var indlysende.
Selv bødlen for de 10 nationalsocialistiske ledere dømt til døden,
mesterkirurg John C. Woods, var jøde
og hængningerne fandt sted den 16. oktober 1946.
Den jødiske højtid Purim i Esters Bog, Hamans ti sønner,
en fjende af jøderne, blev hængt på purimdagen.
Bødderne brugte et kort drop i stedet for et halsbrækkende langt drop.
Ofrene døde således en længere død på grund af kvælning.
Falddøren var for lille sådan
(?)flere af mændene fik blødende hovedskader
når de rammer siderne af faldklappen, mens de falder.
Ligene blev kremeret og spredt over en flod
at nægte familierne at skrive (ride?) en begravelse som en sidste fornærmelse.
"Retssagen mod de besejrede af sejrherrerne kan ikke være upartisk,
uanset hvordan det er afdækket... Om hele denne dom
der er hævnens ånd, og hævn er sjældent retfærdighed." - Senator Robert Taft
"Jeg har kogt gal i årevis over "krigsforbryderprocesserne"
som jeg synes var foragtelige og foragtelige og smadder mere
af det gamle Roms barbari end af et såkaldt civiliseret samfund."
- Taylor Caldwell, amerikansk forfatter
"Jeg har altid betragtet Nürnberg-anklagerne som et tilbageskridt
i international ret, og en præcedens, som vil vise sig pinlig i fremtiden."
- Justice Learned Hand, amerikansk kredsdommer
"Jeg betragter 'krigsforbryderprocesserne' generelt
og især retssagen mod admiral Doenitz,
et spørgsmål om massehykleri som følge af krigsskabte tømmermænd."
- Admiral Stanton Merrill
"Da det har været min overbevisning, at det følelsesmæssige hysteri efter krigen var ansvarlig
for retssagen og fængslingen af ​​de tyske højtstående militær- og flådeofficerer,
og at vi med skam skulle reflektere over vores bestræbelser på at hævne mennesker
hvad vi ville gøre for vores eget land, jeg er glad for at få mit navn med
i ethvert forsøg på at sone for den uretfærdighed, der er gjort mod admiral Doenitz og enhver anden
som ligeledes blev uretfærdigt behandlet, fordi de elskede deres land."
- Admiral Frederick Horne
"Jeg var rystet over at se Sovjetrusland dømme, da de selv var skyldige.
Jeg er glad for at slutte mit navn til dem
forsøger at gøre bod på admiral Doenitz." - Adolph Menjou, amerikansk skuespiller
De sovjetiske propagandister, Ilya Ehrenburg,
ja, du ved, jøden, der opmuntrede til folkedrabet
og massevoldtægt af de tyske kvinder;
Han kendte allerede i november 1944 til en 6 mio.
Da engelske aviser annoncerede, at Ehrenburg skulle
at udgive en bog om påståede tyske grusomheder.
Han beskrev, hvordan 6 millioner jøder var blevet massakreret af tyskerne.
I betragtning af hvordan det tager måneder at skrive en bog,
tallet på 6 millioner må have eksisteret i god tid før november 1944.
Da de allierede var ved at invadere Tyskland,
Ilya Ehrenburg skrev følgende i avisen Soviet War News,
udgivet af den sovjetiske ambassade i London:
"I områder, de erobrede, dræbte tyskerne alle jøderne,
fra de gamle til spædbørn i våben.
Spørg enhver tysk fange, hvorfor hans landsmænd
udslettet 6 millioner uskyldige mennesker, og han vil svare ganske enkelt:
"Hvorfor? fordi de var jøder."
Påstanden blev gentaget i samme avis den 4. januar 1945,
og igen den 15. marts 1945. Men hvordan kunne Ehrenburg vide det
at 6 millioner jøder var blevet dræbt
før selv en enkelt allieret soldat havde sat sine ben på tysk jord?
Den 30. april 1945, da Hitler døde og Tyskland overgav sig,
New York Times rapporterede, at mere end
6 millioner fanger var blevet befriet,
ikke dræbt i tyske koncentrationslejre.
I juni 1945, før Nürnberg-processerne begyndte,
manden, der organiserede det, den amerikanske chefanklager Robert Jackson,
mødte tre advokater, der repræsenterede store indflydelsesrige jødiske organisationer
for at få deres input til den kommende retssag.
Med hensyn til jødisk befolkningstab spurgte Jackson dem lige frem:
"Hvor store var de jødiske tab?"
En af de jødiske advokater svarede spontant: "6 millioner."
Men hvordan kunne han vide det?
Sandheden er, at tallet 6 millioner er et symbolsk, religiøst mantra
som er blevet gentaget over 200 gange i jødisk ejede medier
gennem det sidste århundrede og længe før Hitler selv blev født
og længe før nationalsocialismen overhovedet eksisterede.
Efter krigen satte sovjeterne det helt absurde tal.
Det 6 millioner tal var dybest set et mantra
som har pulseret gennem det 20. århundrede,
lige fra slutningen af ​​1800-tallet, hvor det begyndte.
Tallet på 6 millioner begyndte som en indsamlingsappel.
Amerikanske jøder indsamlede penge med den begrundelse, at
6 millioner europæiske jøder var i problemer, ikke?
Og det startede... Jøder i Rusland, 6 millioner jøder i Rusland er i problemer,
??? og så i 1930'erne blev det 6 millioner jøder truet,
på grund af Hitler og så videre,
og så endelig i Nürnberg blev det i datid.
6 millioner jøder er blevet dræbt
og du har noget i retning af 200 avisoverskrifter af det.
Det er ekstraordinært den måde, det mantriske tal,
som aldrig i nogen forstand på noget tidspunkt har tællet, okay?
Det er vigtigt at forstå, at ingen talte 6 millioner eller på nogen måde
så ud, som om de havde talt 6 mio
ved Nürnberg-processen efter krigen, ikke?
Det var bare den figur, der havde passeret som et mantra
gennem avisoverskrift, 6 millioner jøder i Europa.
I sin bog, "Det første Holocaust,
Den overraskende oprindelse af tallet på 6 millioner",
Don Heddesheimer illustrerer, at tallet 6 mio
går faktisk tilbage til jødiske fundraising-kampagner
der startede i slutningen af ​​det 19. århundrede og nåede sit højdepunkt i midten af ​​1920'erne.
I løbet af næsten hundrede år,
Jøder spredte et rygte om, at 6 millioner jøder i Europa led,
og nogle gange går så langt, at 6 millioner jøder allerede var døde.
Det jødiskejede New York Times var det vigtigste redskab til propagandaen
som endda inkluderer velkendte buzzwords som udryddelse og Holocaust.
Efter zionisternes Balfour-erklæring blev underskrevet,
jøderne hævdede, at 6 millioner jøder i Europa
var i fare for at blive udryddet, medmindre de fik et hjemland i Palæstina.
Det var 14 år før nationalsocialisterne kom til magten
og 24 år før det påståede Holocaust startede.
Oprindelsen af ​​dette tal på 6 millioner er ikke baseret
om enhver form for faktuel viden om jødiske befolkningstab.
Det er et rent fiktivt, symbolsk, esoterisk og mystisk nummer.
Skrevet i den jødiske Tora var en profeti, som jøderne
ville få lov til at vende tilbage til Israel minus 6 millioner af deres folk.
"Du skal returnere minus 6 millioner"
Bogen "Jødedommens Holocaust-dogme"
beskriver, hvordan tallet på 6 millioner er kabalistisk udledt.
Tallet 6 millioner er et symbolsk tal med en religiøs betydning
og Holocaust er en del af jødedommens religiøse dogme.
Benjamin Blech bekræftede denne virkelighed i sin egen bog
"Hemmelighederne bag hebraiske ord."
Siden udviklingen af ​​Holocaust-historien i Nürnbergprocesserne,
jøderne har dygtigt dyrket og udbredet denne historie
der er blevet ophøjet til en religionsstatus.
Holocaust er det eneste påståede folkedrab, der er blevet til
en industri på flere milliarder dollar, som har (aktiveret) jøderne
at presse hundredvis af milliarder af dollars ud af Tyskland
og USA, hvoraf meget blev brugt til at finansiere den nye stat Israel.
Ifølge AMCHA i Israel er en Holocaust-overlevende enhver jøde
som i 1933 boede hvor som helst under et nationalsocialistisk regime,
Dette kvalificerer enhver jøde, der forlod Europa til Amerika eller andre steder i 1933,
og levede i komfort og sikkerhed, mens krigen stod på.
De har ret til tusindvis af dollars i en engangsbetaling
sammen med månedlige Holocaust-pensioner.
De faktiske Holocaust-historier kommer fra to kilder:
de tilfangetagne høje embedsmænd i det nationalsocialistiske parti
der blev tvunget og tortureret under Nürnbergprocesserne,
og de faktiske jødiske overlevende, der kom ud af disse koncentrationslejre.
Disse jødiske testamenter (vidnesbyrd?) spændte fra gasninger,
Jødeædende bjørne og ørne i bure,
fordamper 20.000 jøder nær Auschwitz med atomenergi,
torturere og dræbe jødiske fanger
til tempoet i en specielt komponeret dødens tango,
damper jøder ihjel som hummere ved Treblinka,
elektrisk stød dem ihjel, musikalske lejrhunde
rive jøder ihjel, der spillede falsk i orkestrene,
homoseksuelle bliver kildet ihjel, gejsere af jødisk blod,
jøder bliver gjort til lampeskærme og sæbe,
vogne på skinner, der kastede jøder direkte ind i ovnene,
Nazistiske onanimaskiner og, ja,
yderligere testamenter, der blev givet, er lige så latterlige.
hastigt begravet
blod sprøjtede op!
uhyggelig springvand
...den ene ting, som jeg aldrig vil glemme, at jeg hørte, og han sagde:
"nazisterne tager vores unge jødiske spædbørn
og de river dem i to i benene,
og de smider dem i Nisteren." Nister er en flod.
Så sagde de for hver person, der kommer til at tage deres liv,
de torturerer fem af os ihjel.
Så straffede de os. For hver mand, der løb gennem ledningen,
de tog hundrede fanger og de dræbte dem foran alle.
Den største kærlighedshistorie, vi nogensinde har fortalt i programmet.
Herman Rosenblat fik international opmærksomhed
for sin historie om at være en sulten lille dreng i en nazistisk koncentrationslejr
som hver dag blev kastet med æbler af en lille pige
på den anden side af hegnet.
År senere mødte Rosenblat ifølge historien den samme pige
på en blind date i New York City, og han friede på stedet.
Han plejede at komme forbi hver dag, bringe æblet, himlen, (?)
min jakke, og et stykke brød og han plejede at sige: "Vi ses i morgen".
Historien landede Herman og Roma Rosenblatt på Oprah to gange
og i aviser over hele verden.
De fik også en bog- og filmaftale, men historien var ikke sand.
Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor fortalte du så stor en løgn til så mange mennesker i så lang tid?
Det var ikke løgn... det var, jeg... var min fantasi.
Og i min fantasi og mit sind troede jeg på det,
selv nu tror jeg på, at hun var der, og hun kastede æblet til mig.
Hvordan kan du sige, at det ikke var løgn?
Det var ikke sandt, og du ved, det ikke er sandt.
Ja, det er ikke sandt, men i min fantasi var det sandt.
Medlemmer af hans egen familie siger, at hans egentlige motivation var penge.
Herman og Roma Rosenblatt fortalte deres falske historie offentligt
i mere end et årti, men det hele faldt fra hinanden for omkring seks uger siden
efter Holocaust-forskere beviste, at det var fysisk umuligt
for fangerne at nærme sig hegnet
i koncentrationslejren, hvor Herman blev holdt
og at Romas familie faktisk var mere end 200 miles væk på det tidspunkt.
Rosenblat er bemærkelsesværdigt ufortrødent om sine mange års løgn.
Jeg udtaler min kærlighed til dig, for evigt.
Når du ser på det, gør det dig så overhovedet utilpas?
Ingen.
Tror du, det var det rigtige at gøre?
Ja.
Og mens du var oppe på scenen der foran alle disse mennesker,
i baghovedet tænkte du ikke
- "Jeg taler ikke sandt her"? - Nej.
Så hvis du skulle gøre det igen, ville du fortælle den samme historie?
Ja.
Du ville?
Ja.
Jeg ved simpelthen ikke hvad jeg skal sige.
Jeg mener, det er hans fantasi, men han ved, at det ikke er sandt...
Han siger, at han skabte en fantasiverden, og han levede i den fantasiverden.
Og hans søn siger, at han forsøgte at stoppe ham.
Ja.
- Du gode Gud. Ok, tak, Dan. - Fornøjelse.
Mietek Grocher rejser rundt i Sverige og taler med børn,
fortæller dem om rædslerne i de tyske koncentrationslejre.
Det viste sig, at hans historie var direkte plagieret
fra en fiktiv bog kaldet "Mila 18" fra 1961.
Joseph Hirt fra Pennsylvania holdt offentlige taler i årevis
hvor han hævdede at være flygtet fra Auschwitz
og mødte endda den onde nazistiske Dr. Josef Mengele.
Han har nu tilstået, at han havde opdigtet hele historien.
Han indrømmede, at alt var løgn.
Hirt havde endda tatoveret et falsk fængselsnummer på sin arm
at få folk til at tro på hans løgne.
Otto ??? havde i årevis fået udbetalt sekel for at holde foredrag i tyske skoler
om hans oplevelser af Holocaust.
Han har talt om Krystalnatten,
hvordan han mistede 72 slægtninge, inklusive mor, far og søster,
og hvordan han selv blev interneret i Buchenwald.
Otto indrømmer dog nu, at hele historien var løgn.
Misha Defonseca skrev en bedst sælgende erindringsbog
om hendes oplevelse af Holocaust.
Hendes historie blev offentliggjort for næsten 20 år siden som
"Misha, en erindringsbog fra Holocaust-årene."
Bogen beskriver, hvordan hun, da hun var 6,
hendes jødiske forældre blev taget fra deres hjem af nazisterne
og hvordan hun rejste tværs gennem Belgien og Tyskland og Polen for at finde dem til fods,
levede op stjålne madrester, indtil hun blev adopteret af en flok ulve.
Hun hævdede også at have skudt en nazistisk soldat i selvforsvar.
Historien blev en stor bestseller og blev endda filmatiseret i Frankrig,
men i 2008 viste det sig, at det var opdigtet, og alt var løgn.
Det sagde forfatteren, hvis rigtige navn viste sig at være Monique de Wael
"Det er ikke den sande virkelighed, men det er min virkelighed...
Der er tidspunkter, hvor jeg har svært ved at skelne
mellem virkeligheden og min indre verden."
Michele skal nu betale de penge tilbage, hun fik tildelt
hvilket beløber sig til 22,5 millioner dollars.
Elie Wiesel har fortalt os det i 50 år, mens han var i Auschwitz
han var tatoveret på sin venstre arm nummeret A-7713.
Han tilføjer også, at hans far fik nummeret A-7712,
men en ægte Auschwitz-overlevende, Myklos Gr�ner,
hævder, at Elie Wiesel er en bedrager.
Myklos, der faktisk var i lejren, hævder, at Elie Wiesel
stjal identiteten på en rigtig mand ved navn Lazar Wiesel,
hvem nummeret A-7713 egentlig tilhørte.
Først og fremmest, hvis man ser på hans arme, har Elie Wiesel ikke en tatovering.
Nummeret A-7712 blev faktisk givet
til en mand ved navn Abraham Wisel, Lazars ældre bror.
Elie Wiesel hævdede aldrig, at han så nogen drabske gaskamre.
I stedet hævder han, at han var vidne til, at onde tyskere kastede jødiske babyer
i gigantiske flammer springer op fra en grøft,
men dette er også blevet afvist af videnskabsmænd, historikere og ingeniører.
Auschwitz blev bygget på en sump med højt vandspejl
hvilket gjorde det umuligt for lig at være blevet brændt i grøfter.
For ikke at nævne, at det var umuligt for menneskekroppe
at blive totalt opslugt af flammer på denne måde på grund af iltmangel.
Myklos fortæller dog, at han aldrig så nogen grøfter, hvor børn brændte.
Det forklarer Elie Wiesel
"Nogle begivenheder finder sted, men er ikke sande;
andre er, selvom de aldrig fandt sted."
I 1986 mødte Myklos Gr�ner Elie Wiesel i Stockholm.
Myklos troede, at han skulle møde Lazar Wiesel,
men efter mødet sagde Myklos:
"Jeg var chokeret over at se en mand, jeg slet ikke genkendte.
Han var ikke min medfange«.
Myklos var også overrasket over, at Elie ikke kunne tale ungarsk,
men talte engelsk med en stærk fransk accent,
selvom Wiesel hævder, at han er født i Ungarn.
Hverken Elie Wiesel eller hans far Shlomo Wiesel
er navngivet i alle optegnelser fra Auschwitz eller Buchenwald.
Efter krigen sluttede Elie Wiesel sig til den jødiske terrorgruppe Irgun.
I hvert fald griner Elie Wiesel i dag hele vejen til banken
som hans bedst sælgende bog 'Nat'
bragte ham international anerkendelse og millioner af dollars.
Han vandt endda Nobels fredspris i 1986.
Ud af tusindvis af rigtige jødiske overlevende fra de tyske lejre,
det internationale jødiske samfund
håndplukkede zionister og hadefulde løgnere
at sprede anti-tysk propaganda.
Men det er selvfølgelig ikke alle jøder, der lyver.
Mange jøder er ikke enige i Holocaust-fortællingen.
Mange af dem vidnede om, at de aldrig så nogen massemord eller gasninger,
men disse jøder er faktisk blevet bragt til tavshed
af zionistiske organisationer mod ytringsfrihed for at dække over sandheden.
Paul Rassinier blev arresteret af Gestapo i oktober
og deporteret til Tyskland, hvor han blev holdt fange
indtil krigens afslutning i koncentrationslejrene Buchenwald og Dora.
Rassinier var ked af de mange løgne og myter
om de koncentrationslejre, der blev cirkuleret.
Franske modstandsmedlemmer, der også var interneret
i forskellige tyske koncentrationslejre under krigen,
inklusive Auschwitz og andre påståede dødslejre,
de gav alle beretninger om deres behandling af tyskerne
og de nægtede alle ethvert kendskab til gaskamre
og et massemordsprogram i lejrene.
Rassinier sagde det
"Det gjorde de ansvarlige myndigheder i Det Tredje Rige aldrig på noget tidspunkt
har til hensigt at beordre eller faktisk beordre udryddelsen af ​​jøderne,
på denne eller anden måde."
Maria Van Herwaarden testede om sin lejroplevelse
i en Toronto District Court i marts 1988.
Hun vidnede, at hun var vidne til mange medfangers død
ved sygdom og især tyfus, og hun så nogle tage deres eget liv,
men hun så ingen beviser overhovedet for massedrab,
gasninger eller af et hvilket som helst udryddelsesprogram.
Jøden Benedikt Kautsky, der tilbragte årene
fra 1938 til 1945 i koncentrationslejre, tre af disse i Auschwitz, sagde
”Jeg var i de store koncentrationslejre i Tyskland.
Jeg må ærligt sige, at i ingen lejr har jeg nogensinde set noget
der kunne have lignet gaskamre."
En jødisk kvinde ved navn Marika Frank
ankom til Auschwitz-Birkenau fra Ungarn i juli 1944,
da 25.000 jøder angiveligt blev gasset og kremeret dagligt,
ifølge den officielle historie.
Hun vidnede efter krigen, at hun intet hørte og så til gaskamre
i den tid, hun var interneret der.
Det siger den jødiske forfatter Gerard Menuhin
"Holocaust er den største løgn i historien.
Tyskland har ingen skyld i Anden Verdenskrig."
Det jødiske pres har påført demokratiske samfund love
for at forhindre spørgsmål og uophørlig forfremmelse og indoktrinering
af det samme afværgede ubestridelige 'holocaust'... beviser, at det må være løgn.
Hvorfor skulle ingen ellers have lov til at stille spørgsmålstegn ved det?
Det siger den jødiske professor Norman Finkelstein
"Holocaust viste sig at være det perfekte våben
for at aflede kritik af Israel...
Holocaust kan endnu vise sig at være det største røveri
i menneskehedens historie."
Den jødiske overrabbiner Arye Friedman siger
"Holocaust er en vellykket historisk fiktion."
Den jødiske professor Roger Dommergue sagde:
Jeg ved, at ??? af holocaust er fuldstændig falsk,
fordi det er meget nemt at gøre, fordi det er et simpelt teknisk aritmetisk problem
som kunne løses af et barn i gymnasiet.
Nu ved enhver kemiker, at man ikke kan gasse folk med cyanidsyre...
- Sådan hedder det på engelsk? - Ja, blåsyre.
Hydrocyansyre. 1000 eller 2000 mennesker ad gangen er velkendt.
Og selv de vigtigste amerikanske jødiske aviser,
ligesom American Jewish Year Book,
sagde, at der var 3.003.000 jøder i det besatte Europa i 1942,
så jeg kan ikke se, hvordan de kunne have dræbt 6 millioner jøder
da der kun var 3 mio. Det tror jeg, alle kan se.
Jeg meldte mig ind i 1944. Det var i krigen, men krigen sluttede i 1945,
som alle troede,
Jeg troede, at Hitler var et rigtigt monster, som alle sagde, han var.
Men siden jeg har studeret, hvad der skete under nazismen,
hvad Hitler ønskede at gøre og sagde, når du læste hans bøger �
enhver kan læse 'Mein Kampf', eller kan læse
'Myten om det 20. århundrede' af Rosenberg,
og enhver kan også vide (?) hvad der skete de sidste 50 år
da Hitler absolut intet havde at gøre og ikke den mindste indflydelse,
fordi nazi har været død nu i 50 år.
Hvad der skete, fortalte jeg dig i mit foredrag, det er helt utroligt.
Og på toppen af ​​alting kan du se jøderne.
Jeg fortalte dig, at jeg studerede bøgerne, som virkelig udtrykker nazisme – det vil sige
'Mein Kampf' og 'Myten om det 20. århundrede' af Rosenberg.
Jeg studerede, hvad der skete under krigen og især
hvad Hitler faktisk gjorde, som er skjult, som er skjult for os.
Hvad han lavede i Tyskland.
Og det eneste, vi ved om Hitler, er, at han dræbte 6 millioner jøder
som blev henrettet i gaskamre, som ingen nogensinde har set.
Det er det eneste, folk ved om Hitler.
Men når du virkelig ved, hvad han gjorde, hvad han faktisk gjorde i Tyskland,
når du har studeret alt det,
du ser, at du har været helt, fuldstændig...
vildledt, for at bruge et mildere udtryk.
Stephen F. Pinter, der fungerede som advokat
for USA's krigsafdeling i besættelsesstyrkerne i Tyskland
og Østrig i seks år efter krigen fremsatte følgende udtalelse:
"Jeg var i Dachau i 17 måneder efter krigen som advokat ved det amerikanske departement,
og kan oplyse, at der ikke var noget gaskammer i Dachau.
Der var heller ikke et gaskammer i nogen af ​​de andre koncentrationslejre i Tyskland."
Jeg udfordrer din historie igen. Der er absolut ingen rekord
at 6 millioner mennesker blev sat i koncentrationslejre.
De har kun 16 millioner til at begynde med.
Men på trods af jødisk modstand mod historisk integritet,
Holocaust-revisionister bryder tremmerne
rejst omkring deres samvittighedsfængsling og udtaler sig.
Robert Faurisson, for eksempel, en anerkendt fransk specialist
i dokumentanalyse, har oplyst, at der ikke er fundet noget dokument
det beviser, at en plan for "jødisk udryddelse" af Det Tredje Rige
nogensinde har været overvejet � udvisning, ja � men udryddelse, nej.
Som straf for at udfordre den officielle Holocaust-linje,
Faurisson har gentagne gange været udsat for fysiske overgreb,
utallige retssager, indefrysninger af hans bankkonto og store bøder.
I år 2000, schweiziske lærde Jurgen Graf,
forfatter til bogen "Holocaust-svindel",
efter at have modtaget to års fængsel for angiveligt
sætter spørgsmålstegn ved eksistensen af ​​gaskamre i Auschwitz,
flygtede til Sankt Petersborg, hvor han har levet siden som eksil.
Der i Sankt Petersborg er Graf i gang med at undersøge sovjetiske arkiver,
som Graf hævder � når det er tilladt at frigive �
vil bringe den jødiske officielle version af Holocaust i knæ.
Særligt skandaløst og et slag for ytringsfriheden og historisk undersøgelse,
er anholdelsen af ​​den tyske advokat Horst Mahler.
I 2009 blev Mahler dømt af to tyske domstole
til elleve års fængsel i alt for "opinionsforbrydelser",
en af ​​dem er Mahlers påstand
"den officielle version af Holocaust
er den største løgn, der nogensinde er begået i menneskehedens historie."
Fordelene ved at overdrive Holocaust
har været enorme for zionistiske jøder, både økonomisk og politisk.
Holocaust bruges i dag som et skyldvåben
da mange racegrupper udnytter empatien
som hvide europæere er kendt for at have,
for at skyld-trippe dem til en kollektiv skyld
ved at få hvide til at føle skam (skamme sig?) og skyldige over deres fortid.
Giv dem skyldfølelsen.
Det er det, absolut.
Vi skal spille på den skyldfølelse.
Jeg tager alt op fra fortiden. 50 år.
Hvis venstrefløjen, kommunister eller jøder hører en person diskutere
alt relateret til immigration, demografi eller racerealisme
de mærker straks den person som en
nynazist, den næste Hitler eller antisemit.
Dette gøres for at lukke ned for samtalen
og at få personen til at ligne en hadefuld bigot.
Virkelig ret farlig, racistisk, fascistisk retorik.
Folk synes ikke, det er okay at være nazist længere.
Det er grundlæggende det samme som at citere Hitler.
En flok opportunistiske, hademagrende fascister
forsøger at gå på (?) en sympati med skraldepropagandavideoer.
Jeg sammenlignede direkte alle, han talte om kulturmarxister
til de fascistiske bogstavelige nazister, der opfandt udtrykket.
Racisme er særligt følsomt
mod enkeltpersoner, der bliver myrdet i millionvis.
Meget racistiske og antisemitiske ting. Det er lidt pinligt,
men dette rammer noget tæt på hjemmet, da nogle af min familie
stemmer overens med den måde at tænke på. De tror ikke, at det skete.
Vil bare slette al den historie.
Det lyder som min bedstefar eller en anden racistisk person, jeg kender. Skyld i jøderne!
Dette er bogstaveligt talt min bedstefar.
Selvfølgelig tror hun endda på, at Holocaust overhovedet sker.
Nå, jeg mener, han dræbte 6 millioner forpulede jøder. Tro det eller ej.
Han dræbte også 6 millioner forbandede jøder. Hør, din skide ko, okay?
Når du dræber 6 millioner jøder,
det er lige meget, hvad du gjorde tidligere.
- Holocaust? - Holocaust, ja.
- Vi skal tale med Mercedes Carrera... - De 6 mio.
6 millioner...
- Da jeg var... Da jeg var... - 6 millioner...
6 millioner...
Det var 6 mio.
Holocaust-fortællingen bruges til at styrke den jødiske identitet,
samtidig med at underminere, dæmonisere
og delegitimering af hvid europæisk identitet.
Det bruges som et manipulationsvåben mod alle hvide europæere.
Jeg har lavet min research. Jeg har lavet min research.
Du er fandme gammel. Oooold.
Du er en skide hvid mand. Ja!
...i Amerika. Ja, se på alle de sorte mennesker, der er... mexicanere
Det er ikke noget problem sammenlignet med de sorte mennesker... politiet
Bullshit!
???
Du er en hvid mand!
Det her er skide lort!
[i slowmotion] Du er en forbandet hvid mand!
Nu skylder du mig nogle penge. Okay? Du skylder mig erstatning. Hvorfor det?
Fordi enhver frihed jeg har,
og jeg har taget det for givet i hele mit liv,
er blevet muliggjort af rigdom, som mine forfædre stjal.
Okay.
Holocaust-fortællingen bruges primært til at modvirke politik
nationalisme og i stedet fremme globalisme
og multikulturalisme i den vestlige verden.
Europæerne bliver hele tiden mindet om
"Never forget. Never again", og at rædslerne aldrig vil blive gentaget.
Dette gøres for at hjernevaske europæerne
ikke at stå op for deres egen nation og race.
Gennem denne fortælling støtter europæerne politikken
der beskytter minoritetsgruppers rettigheder i stedet for deres eget folk.
Enhver kritik mod jøderne eller den jødiske stat Israel
praktisk talt blevet forbudt.
Det jødiske Holocaust blev til en religion,
hvor ingen afvigelse fra ortodoksien er acceptabel.
Også selvom der har været mange holocaust
og større folkedrab gennem historien,
det jødiske holocaust er det eneste, der tæller, og det er selvfølgelig,
den eneste af hvis ortodoksi er kriminaliseret til overhovedet at stille spørgsmålstegn ved.
Faktisk er det den eneste historiske begivenhed
det er forbudt ved lov at stille spørgsmålstegn ved i mange lande.
Grunden til, at du sandsynligvis aldrig engang har hørt om denne forskning
som har bevist, at den officielle historie er falsk
skyldes, at forskere, der har turdet udforske de mange uoverensstemmelser
og modsigelser i Holocaust-historien er blevet udsat for
til fysiske angreb, herunder chikane, hærværk,
karriereødelæggelse, drive-by skyderier, fysiske overfald
og endda brandbomber af lageret, der rummer deres arbejde.
Jødiske og zionistiske organisationer mod ytringsfrihed
gør alt, hvad de kan for at undertrykke sandheden
gennem censurering af internettet
og brænde de bøger, der afslører deres løgne.
Takket være presset fra organisationer mod ytringsfrihed,
Facebook, YouTube og andre sociale medier
gør deres bedste for at undertrykke og tie sandheden,
og vi kan ikke engang stole på, at disse platforme bliver brugt i fremtiden.
Wikipedia og Google overvåges begge
at passe til den politisk korrekte fortælling for at vildlede befolkningen.
Mo'etzet Yesha, i forbindelse med Mit Israel,
har arrangeret en instruktionsdag for Wiki-redaktører.
Målet med dagen er at lære folk at redigere i Wikipedia,
som er den største informationskilde i verden i dag.
Som et eksempel, hvis nogen ransager Gaza-flotillen, vil vi gerne være der.
Vi vil være de fyre, der påvirker, hvad der står der,
hvordan det er skrevet, og for at sikre at det er afbalanceret og zionistisk af natur.
Jeg kom her for at lære mere om, hvordan vi, som israelere og som jøder,
kan forsvare Israel online, på internettet
og især i Wikipedia i dette tilfælde.
Wikipedia er lidt af et komplekst system
og det er nogle gange svært at finde ud af reglerne.
Jeg har personligt forsøgt at redigere ting i Wikipedia, der var imod Israel.
Viden er vigtig for alle, der ønsker at være aktive
i at forsvare Israel på internettet,
så vi kan gå, og vi kan se oplysningerne, og vi kan sige
"det er ikke helt rigtigt, det er på den ene side af historien"
Jeg kan, jeg har magten og retten til at ændre det.
Og generelt er det så vigtigt for os at være online,
arbejder på at forsvare os selv og bevise det over for verden
og for os selv, at vi er retfærdige, at vi har ret,
og fordi lige nu, hvis du kigger på nettet,
hvis du søger efter bestemte termer med Israel
det er bare fyldt med antisemitisme, antizionisme og affald
og det er ikke nok af os derude, der arbejder for at modvirke det
og sørg for, at den anden side af historien,
vores side af historien, den højre side af historien,
vi får den rigtige dækning, den dækning den har brug for, så...
I vores angiveligt frie og demokratiske lande
der ofte er stolte af at være tolerante,
angribere fra tredje verden voldtager nu europæiske kvinder
og fik de mildeste domme.
I mellemtiden, Holocaust-benægtere eller antisemitter
kan få mange års fængsel for blot at stille spørgsmålstegn ved en historisk begivenhed.
Det er klart, at vores regeringer ikke længere arbejder for vores folk.
Ifølge Gerard Menuhin,
der var 117.344 anklager om tankeforbrydelser
ved de tyske domstole i årene 1994 til 2004.
Omkring 2000 mennesker stilles hvert år for retten for Holocaust-benægtelse,
hvilket kan give op til fem års fængsel og bøde.
De fleste mennesker i England, Amerika, Australien
aner ikke hvilket tyranni dette land er.
Vi har mere end 2.000 processer, mere end 2.000 forsøg om året
og det er mere end ti år værd.
Så du kan forestille dig, hvor mange mennesker der har lidt af det
og familier er blevet ødelagt.
Og de mistede deres arbejde og så videre og så videre. ??? sandheden
Og simpelthen for at spørge, simpelthen for at spørge ind til kilderne til det.
De promoverer ikke nogen idéer, de spørger blot
- Spørgsmålene som du gør. - Ja.
Ja, og nu i... hvad der skete i Paris er kun for os,
fordi alle nationens overhoveder sagde:
"Trykfrihed og mening, frihed det er den største ting for demokratiet."
Og derfor, siger jeg, bruger jeg denne frihed.
SANDHED FRYGTER IKKE UNDERSØGELSE MEN HOLOCAUST GØR
Holocaust er en historie, som globalisterne
tillad ikke engang at blive debatteret eller stillet spørgsmålstegn ved.
Enhver, der sætter spørgsmålstegn ved historien, bliver straks stemplet som racist,
en nazist, der vil dræbe 6 millioner jøder
og en Holocaust-benægter, hader eller antisemit.
Denne mærkningsteknik bruges til at modvirke diskurs
og diskussioner relateret til Holocaust i Anden Verdenskrig.
Holocaust-revisionisme betragtes i dag som en tabusag
med love og fængselsstraffe, der gælder for europæere
der sætter spørgsmålstegn ved den politisk korrekte Holocaust-fortælling.
Dette er en grov overtrædelse af artikel 19
i FN's menneskerettighedserklæring.
Enhver har ret til menings- og ytringsfrihed;
denne ret omfatter frihed til at have meninger uden indblanding
og at søge, modtage og formidle information og ideer
gennem alle medier og uanset grænser.
Alene det faktum, at holocaust-benægtelseslove i Europa eksisterer
skal løfte et øjenbryn.
Sandheden frygter ikke efterforskning.
Du behøver bestemt ikke lave love for at beskytte historien,
medmindre du forsøger at beskytte en løgn.
Sandheden står på sine egne ben.
Ja, Holocaust er big business,
fordi Tyskland hidtil har givet jøderne,
Jeg tror mindst 200 milliarder dollars, så det er big business.
Og nogle af jer får stadig $1.000 om måneden
og mange mennesker ved det ikke,
og så ved folk ikke, hvem der bragte slaverne til Amerika.
De var jødiske skibe.
Vent, vent, vent et øjeblik, det er noget helt andet.
Lad os holde en pause. For med det problem, vi taler om i dag, er
om der var Holocaust eller ej.
Vi taler om slaveri og hvem der bragte dem hertil senere.
Vi vender tilbage efter denne [kommercielle]