Whistledown?
Kære ædle læser.
Vi har været adskilt alt for længe.
Omsider er Londons bedre selskab
vendt tilbage og ligeledes denne skribent.
Godt at være hjemme.
Helt bestemt.
Her ved sæsonens begyndelse er alle optaget af,
hvilken nyslået debutant der vil stråle klarest.
Årets udvalg forekommer at være brillant.
Der er den yndige miss Malhotra, efter sigende et godt parti.
Miss Stowell menes at være en yderst dygtig, ung dame.
Den stilfærdige miss Hartigan
vil med sikkerhed appellere til dannede bejlere.
Miss Kenworthy er en kærkommen kandidat med selvtillid og karisma.
Og så er der miss Barragan, som i sandhed skiller sig ud.
Hun har nævnt mig!
Deres forretning går godt.
Præcis som Deres.
Og lad os ikke glemme,
at hvis vi higer efter lidt spænding, debuterer endnu en Bridgerton i år.
Der er ikke en lyd.
Nok fordi hun ved, vi lytter. Hun har det fint.
Som dig sidste år?
Det er ikke sidste år.
- Francesca er... - Meget stille.
Måske er hun lamslået over den kæmpestore fjers skønhed.
- Jeg ser frem til min. - Måske har hun slugt fjeren.
- Er vi ikke klar endnu? - Kan vi hjælpe med noget?
Vil du bede den, som spiller, om at dæmpe sig, så jeg kan høre noget?
Jeg kan prøve. Men er det ikke...
Hvem spiller ellers pianoforte her i huset?
- Ikke mig. - Francesca?
Nå, der er du, min ven.
Francesca.
- Francesca! - Du behøver ikke at råbe.
Klavertimerne i Bath var pengene værd. Du er blevet helt god.
Hvordan slap du herned?
- Jeg har stået ved din dør. - Jeg vågnede tidligt.
Klædte mig på. Spiste i haven. Det er en dag som alle andre.
Skal vi gå?
Måske bekymrer vi os unødigt.
Du genkendte vel Mozarts "Sørgemarch"?
Du fredsens.
Udover debutanterne
er der også spørgsmålet om, hvilken herre som vil vise sig at være
sæsonens bedste parti.
Vore unge damer må have en, som tager sig godt ud, at stile efter.
Hvem der end indgår årets bedste parti,
må vi håbe, at deres forening bliver pirrende.
- Hvad er det for en kaglen? - De har nok set et stykke kød.
- Er det... - Vores bror.
Colin.
Kære familie.
Beklager forsinkelsen. Dagens mylder opholdt mig.
Får jeg ingen velkomst?
El.
Vil du ikke skifte?
For denne skribent finder status quo kedsommelig.
- Fortæl om dine eventyr. - Ja.
Sidst du var hjemme, havde vi hørt alt om dine strabadser inden morgenmaden.
Så sandelig. Under hvilke himmelstrøg er du tilsyneladende blevet så stærk?
Jeg har rejst hid og did.
- Jeg vil ikke kede jer med detaljer. - Hvem er du?
- Og hvor er vores bror? - Det gjorde godt at komme væk.
Det har givet mig sans for proportioner.
Jeg ville gerne have... proportioner.
Hvad er der?
Miss Anne Hartigan.
Præsenteret af sin mor, den højvelbårne lady Hartigan.
Miss Dolores Stowell.
- Hun afskyede mig. - Umuligt. Du gjorde det helt perfekt.
Miss Clara Livingston.
- Skal jeg komme med en opkvikker? - Måske en kiste.
Det her er så uinteressant, at det hurtigt kan blive min død.
Miss Alexandra Moore.
Præsenteret af sin mor, den højvelbårne lady Moore.
Siden hvornår lister du ind?
Siden hvornår går du med flæser?
- Det er sæsonens mode. - Miss Natalie Green.
Præsenteres af sin mor, den højvelbårne lady Green.
Det er din debut. Er du ikke spændt?
Når jeg indtræder i selskabslivet, møder jeg måske en.
Jeg ville gerne have mit eget hus.
Du har været hjemme i en uge og vil allerede væk fra os.
Nej, men jeg kunne godt bruge lidt ro.
Hvis det er ro, du søger, bliver dette nok overvældende.
- Selv Daphne... - Gør dig ingen bekymringer.
Kan jeg magte det hjemlige kaos, klarer jeg nok sæsonen.
Miss Francesca Bridgerton.
Præsenteret af sin mor, den højvelbårne enkefru lady Bridgerton.
Bridgertons datter, Deres Majestæt. De har haft held med den familie.
Miss Winifred Barragan.
Præsenteret af sin mor, den højvelbårne baronesse Barragan.
Vores bryllup var ubestrideligt meget smukkere end jeres.
Vores bryllup var fint.
Ja. Det skulle være lettere at dupere ældre brude.
Jeg skulle gerne gifte mig med dig for anden gang.
En tredje gang. Alt for at gøre dig lykkelig.
Og bruge kære tante Petunias arv på det, mr. Dankworth?
Gudskelov, at tante Petunia døde.
Og lige inden vores bryllupsrejse.
- Jeg syntes om tante Petunia. - Det er klart.
- Hun var en træls pebermø og bogorm. - Hun var ikke træls.
Hun kunne bare ikke lide jer.
Så er det nok.
Vi har nu et godt renommé og orden i økonomien,
og ingen mand bestemmer over os.
Lad os nyde dagen.
Hvis jeg må være så fri, frue...
Det er De altid, Varley.
Historien om tante Petunia, og al respekt for de døde,
men vil nogen tro på, at en pebermø,
som end ikke havde en æselkærre, kunne efterlade Dem en formue?
I himlens navn. Ingen i London ved, hvordan hun levede.
Hvad dem angår, kunne hun have gemt krukker med penge under gulvet.
Sandheden har det med at komme frem.
Men tag Dem ikke af mig.
Nå, der er du. Er du færdig med at dagdrømme?
Ja. Skal vi gå?
Hvor bliver hun af?
Det er én ting ikke at vælge en diamant,
men at udeblive fra et arrangement til ære for hende er noget helt andet.
Lod vores døtre så meget tilbage at ønske?
De forekommer mig at være temmelig... adspredte.
Er De tilbage i byen af en særlig grund?
Søger De noget? Eller måske nogen?
Spørger De, om jeg agter at gifte mig, vil svaret nok skuffe Dem.
Selv om jeg på mine rejser har lært altid at vente det uventede.
Nej, se.
Penelope Featherington er tilbage i en kjole, hvis farve...
- Cressida. - Eloise!
- Jeg har ledt efter dig. - I lige måde.
- Skal vi drikke et glas lemonade? - Glimrende idé. Jeg er tør i halsen.
Rart at være tilbage fra landet, ikke? Al den træk og tomhed.
Andre kalder det frisk luft.
Det var et lykketræf at blive ven med dig der.
Men jeg føler mig mest hjemme i London.
Og sæsonen bliver bedre sammen med dig.
Naturligvis.
Jeg har drømt om min ægtemand fra barnsben.
Han skal være flot, romantisk, intelligent.
Glem ikke dannet og høj.
Jeg har altid forestillet mig en poet.
Men frem for alt skal jeg få sommerfugle i maven, når jeg ser på ham.
Og De, miss Francesca?
En, som er... venlig, velsagtens.
Det giver sig selv. Han skal ikke være uvenlig.
Nej, naturligvis ikke.
Blot en uge efter bryllupsrejsen har min søn ladt dig i stikken.
I vores fravær har Anthonys papirarbejde tårnet sig op.
Med lidt held er det snart klaret.
Det må vi håbe. Med to søstre at se til er arbejdet først lige begyndt.
Hun virker fattet, ikke? Nærmest nøgtern.
Jo, men nøgternhed er det stik modsatte af kærlighed.
Jeg er spændt på, hvordan det går hende.
Og Eloise?
Jeg forstår ikke det nye venskab.
Men i sidste sæson havde jeg nær drevet hende væk fra det gode selskab.
Så jeg blander mig ikke.
For øjeblikket.
Du kender dine børn godt. Gid jeg bliver en halvt så god viscountess som du.
Du bliver bedre.
Og jeg skal nok flytte, så snart jeg finder en enkebolig.
Det er et stort arbejde at tage sig af to giftemodne døtre.
Tænk ikke på det.
I Indien bor mødre længe sammen med deres gifte børn.
Jeg er glad for, du er her.
Lady Bridgerton.
- Ja. - Ja. Åh nej.
- Nyder De dagens festligheder? - I høj grad.
Men dronningen glimrer ved sit fravær.
Ja.
Jeg tror, hun er lidt tilbageholdende, efter hun tog fejl i sidste sæson.
Men det hele løste sig jo.
- Vær ikke bekymret. - Sig det til de andre mødre.
Mine rejser? Jeg kan ikke delagtiggøre Dem i mine oplevelser.
Gjorde jeg det, ville De dåne.
Og det går ikke an.
Hvordan kan det dog gå til, at Deres balkort ikke er fulde af bejlere?
De er de yndigste blomster. Hver og en.
Mine fortællinger fra udlandet egner sig ikke for sarte, unge damer.
Hvis jeg fortalte Dem om selv det mindste eventyr,
måtte jeg gifte mig med Dem.
Sikket opbud af smukke damer.
Mænd vil slås om Dem.
Jeg har ikke en chance.
Han var stukket af i løbet af natten.
Han tog ikke engang sit våbenskab med. Eller mig.
Forhåbentlig har den næste, der ønsker titlen lord Featherington, flere skrupler.
Eller ligger simpelt tyveri til familien?
Ingen andre vil gøre krav på titlen, da den sidste lord Featherington
i et dokument overdrog besiddelserne til mine døtre.
Så snart en af dem leverer en arving.
Gjorde han det?
Skal vi finde noget at drikke? Måske noget stærkt?
Pen. Det er godt at se dig.
- Er det? - Ja.
Det er, som om jeg har været væk i årevis.
Meget har i sandhed ændret sig.
En hel del, ja. Men det var højeste mode i Paris.
Du ser distingveret ud. Som altid.
Når alt kommer til alt, er det blot tøj.
Men på andre punkter er der sket store omvæltninger.
Tager jeg fejl, eller går Eloise og Cressida Cowper arm i arm?
Som du sagde, går tiden nogle gange meget hurtigt.
Hvorfor har du ikke sagt, at en af os bliver lady Featherington?
Hvad nytter det at sige, I skal lave en søn?
I er begge gift. Skal man bede en bager om at bage?
En af vores sønner bliver lord Featherington.
En af os bliver arvingens mor.
"En af os"? Er du med i kapløbet? Med hvilken mand?
Når jeg bliver arvingens mor, vil jeg rydde huset for støvede bøger.
Efter jeg har udskiftet mors skrækkelige gardiner.
Jeg lader dig beholde dine bøger. I garderoben.
Den vil nok stå tom, for hvem vil dog besøge jer?
Ingen af jer arver noget, hvis I ikke tager hjem og går i gang.
Byder du ikke på lidt dessert først? Din kok er bedre end vores.
Det sker, når man vælger ægtemænd uden titler. March!
Vi må håbe, de tager sig god tid.
Det er en trøst, at du altid vil være her og tage dig af mig.
Jeg vil aldrig mere se en citrusfarve.
Det er syrlige farver.
Men hvorfor denne pludselige trang til forandring?
Jeg kan ikke blive boende hjemme. Min mor er vanskelig, men mine søstre...
At være underlagt den mest ondsindede eller den mest enfoldige, jeg kender...
Jeg skal giftes, før det sker. Tiden er inde.
Javel.
Har frøkenen en særlig bejler i tankerne?
Jeg må være fornuftig.
En, som er rar og tilstår mig privatliv af indlysende grunde.
Så er det en ny stil, der skal til.
Måske noget i stil med det, man går med i Paris?
- Den er pragtfuld. Hvor er den fra? - Marseille.
Er parfumen fra Paris?
Hvor er mine spillekort fra? Er teksten spansk?
- Var du i Frankrig og Spanien? - Mine noder er fra Italien.
Hvor mange byer nåede du på fire måneder?
Jeg har ikke tal på dem.
Nej. Ikke herinde. Udenfor, hvor mor ikke kan se det.
Hvor er din søster?
Eloise! Vi skal hen til modisten.
Skal vi altid komme for sent?
En gave til dig, mor.
Tak.
Hvor er det smukt.
Virkelig.
Men dog. Vi er virkelig sent på den. Francesca.
Eloise!
Eloise. Du glæder dig næppe til at besøge modisten?
Jeg har en gave.
- Nå, her er den. - Det er en bog.
- En bayersk bog om rettig... - Jeg er midt i en bog.
- Den hedder Emma. - En roman?
Romantisk pladder er ikke dig.
Måske har jeg ændret smag.
Det var bøgerne om kvinder, som brød normer, der var romantiske.
Denne bog beskriver med humor sandheden og venskabets kvaler.
Den er mere troværdig.
Og din smag i venskaber har også ændret sig?
Cressida overraskede mig i sommer. Hun var som den eneste venlig imod mig.
Og Penelope?
Vi er vokset fra hinanden.
Lady Whistledown var hård ved mig.
Jeg tabte kampen og mit kampmod. Jeg sluttede mig til vinderne.
I lighed med dig åbenbart?
Eller er det virkelig dit nye jeg?
En mand har sine hemmeligheder.
Det må være ensomt.
Vil du vente i vognen, Rae?
Jeg håbede at møde dig.
Det virkede ikke sådan, da du gemte dig på landet i sommer.
Jeg vidste ikke, om du ønskede at møde mig.
Måske frygtede du, jeg ville afsløre dig.
Tak, fordi du ikke gør.
Jeg er så ked af det hele.
Ked af, hvad du gjorde, eller af, at jeg opdagede, du var så ond?
- Jeg ville bare beskytte... - Spar mig for dine forklaringer.
Jeg har bevaret din hemmelighed, fordi jeg vil lægge fortiden bag mig.
Nu lever du dit liv, og jeg lever mit.
Med Cressida?
Er du virkelig ven med hende?
Jeg ønsker dig alt vel, Penelope.
Deres madeira.
Jeg siger ikke nej til alkohol om eftermiddagen,
men hvad er anledningen?
En tak, fordi du passede alt under min bryllupsrejse.
Til min overraskelse var alt i orden.
Skal jeg være rørt eller fornærmet?
Måske begge dele?
Jeg nød at lave noget meningsfuldt.
Nu, da du er tilbage, ved jeg ikke, hvad jeg skal lave.
Mor har sikkert en liste over unge damer.
Bror, pådrag dig lidt af hans opmærksomhed.
Og jeg inviterede dig for at ønske tillykke med dine nye beundrere.
Jeg ved ikke, om det glæder mig.
De herrer, jeg beklager ventetiden.
Forretningen går godt.
Dejligt at se Dem. Et glas?
Beklager. Min hustru kalder.
Mr. Dundas vil tale med os, Will.
- Mr. Dundas. Må jeg byde på et glas? - Nej. Nej tak.
Jeg gør det kort. Og nu er De her begge to.
Mrs. Mondrich, kender De Deres grandtante, lady Kent?
Kent. Ja.
Vi mødtes engang, da jeg var ung. En meget kold kvinde.
Jeg frygter, hun er koldere nu.
Er hun død?
- Har hun testamenteret os noget? - Det har hun ikke.
Hun har testamenteret alt til Deres søn Nicholas.
Nogle fætre og kusiner er nærmere beslægtede med hende,
men ingen af dem har sønner.
Dermed bliver Nicholas den næste baron af Kent.
Måske trænger vi til et glas.
Ikke løbe. Så hører hun dig.
- Ignorer dem. - Det går ikke.
Gå. Hun hører dig.
Tro mig.
Det derude er ikke så vigtigt som det hernede.
At lave en arving.
Du ved vel, at det, vi gør, kommer der ikke en arving ud af?
Et sted skal vi jo starte.
Det er første uge som viscountess i mit nye hjem.
I aften afholder lady Danbury bal. Jeg må gøre et godt indtryk.
DE FIRE ÅRSTIDERS BAL 1815
Jeg vil prøve noget nyt i aften.
Lady Danbury, De har atter overgået Dem selv.
Som bekendt er det første bal intet lille anliggende.
Jeg tager det alvorligt.
Hvad mon Whistledown skriver næste gang? Sæsonen starter kedeligt.
Hun finder nok noget. Eller finder på noget.
Undskyld mig. Vi glemte at tage Deres kåbe.
Ja, naturligvis.
Det bliver næppe nødvendigt.
Stirrer alle på os?
De er jaloux, min elskede. Over at du er min.
De stirrer ikke på os.
Hun bruger min formue, før jeg får den.
Det er det, hun er ude på.
Hvis hun vil være iført en så trist farve, er det hendes sag.
Jeg fortalte grevinden, at i mit hjemland...
Miss Featherington. En fornøjelse at se Dem.
Deres kjole er mageløs.
I lige måde.
Jeg mente ikke kjolen. Det første.
Det er en fornøjelse at se Dem i selskabstøj,
som på ingen måde minder om en kjole.
Nyder De virkelig at brodere?
Naturligvis. Det byder på så mange muligheder.
For eksempel?
Siden De nu spørger.
Kontursting, altid et sikkert valg.
Forsting, risting, kædesting.
- En fransk knude, hvis man er dristig. - Ja!
Jeg holder meget af at læse.
Måske for meget. Mor beder mig altid lægge bøgerne væk.
Ikke at der er noget galt med at læse.
Jeg forstår hende ikke. Læser De?
Grensting, bregnesting.
Millefleursting.
Har De ikke et yndlingssting?
Det er... skiftestinget.
Det kender jeg ikke.
Det er det, som skifter emne til noget andet end broderi.
En spøg.
Meget vittigt.
- Måske... - Jeg...
Undskyld. Hvad ville De sige, lord Barnell?
Jeg ville sige, at vi måske bør gå.
Bliver vi for længe, skriver lady Whistledown måske om det.
Hende der. Hvem er hun?
Deres Majestæt, det er miss Penelope Featherington.
Det er hendes tredje sæson.
Men der er flere nye kandidater,
som Deres Majestæt kan tildele Deres gunst.
Hvorfor skulle jeg tildele dem noget?
Der hersker en vis bekymring blandt mødrene,
fordi De endnu ikke har udnævnt en diamant.
En diamant er dyrebar, fordi den er sjælden.
Jeg afholder ét diamantbal, og så forventer mødrene en diamant hvert år.
Jeg afholdt engang et zebrabal. Forventer de en ny zebra hvert år?
De har ret. De har kun udnævnt en diamant én gang.
Det var da vist lady Whistledown, som udnævnte diamanten det første år.
Hun havde sandelig ret angående hertuginden.
Miss Francesca, sig os, hvilke hobbyer har De?
Jeg spiller pianoforte.
Det er storartet.
Og Deres andre interesser?
Pianofortet lægger beslag på meget af min tid.
Jeg tror, lord Fife vil vide, hvem De er udover Deres hobbyer.
Ja. Hvad holder De af?
Hvad afskyr De?
Hvad driver Dem?
Jeg...
Jeg tror, min bror vil tale med mig. Undskyld mig et øjeblik.
Bror, jeg vil gerne være lidt alene.
Naturligvis.
Men dog. Har Francesca det godt?
Hun havde blot brug for et øjeblik. Ligesom jeg.
Og øjeblikket skal bruges på at danse med min smukke hustru.
Mor jer endelig.
Forstyrrelse.
Penelope.
- Du bør danse igen. - Bør jeg?
En plads ved væggen er svær at slippe fra.
Uanset hvad man gør.
Men væggen spørger ikke, hvad der driver mig.
Brød du dig ikke om konversationen?
Jeg forventede konversation.
Jeg forventede ikke at blive studeret som et insekt under et mikroskop.
Opmærksomhed huer dig vist ikke?
Egentlig ikke. Nej.
Det gør dig nok usædvanlig.
Bridgertons synes født til at vække opmærksomhed.
På en eller anden vis.
Jeg er også anderledes end mine søskende.
Det kan være svært, ikke sandt?
Men de er dejlige, hver og en.
Det ved jeg. Det er heldigt for dig.
Og du er heldig at få opmærksomhed. Selv om det er anstrengende.
Nogle af os får kun ringe opmærksomhed.
Miss Francesca.
En dans?
Gerne, Deres Nåde.
Du bør danse igen.
Væggen kan være svær at slippe væk fra.
Alt vel, miss Featherington?
Ja. Undskyld. Hovedpine.
På grund af isen eller den kølige frøken med det hånlige smil?
Tænk ikke på det.
Jeg er vant til tilintetgørende blikke. Hendes er middelmådigt.
Lord Debling, ikke sandt?
Og hvorfor fornemmer jeg, at De kan tilintetgøre folk, hvis De vil?
Mig?
Det er vel...
Det kan jeg ikke.
Undskyld mig, jeg...
Hvor frygteligt! Jeg er så klodset.
- Jeg beklager dybt. - Du milde.
Den slags sker. Miss Featherington, jeg får en pige til at hjælpe Dem.
Det er pænt af Dem.
Miss Cowper.
En skam, du ikke valgte noget stærkere.
Havde du ikke købt billigt stof, var det næppe gået i stykker.
Pen, det gør mig ondt.
Der var måske nogle sene nætter.
Pen? Hun havde det ikke godt, vel?
Featherington-pigen? Tænk ikke på hende.
Fortæl om de sene nætter.
Uanset hvad, er De langt mere underholdende i denne sæson.
Undskyld mig.
Så gerne. Miss Featheringtons vogn!
Javel.
- Pen. - Colin.
- Hvad laver du herude? - Jeg trækker bare lidt frisk luft.
Hvorfor går du allerede? Især i en så henrivende kjole.
- Vær rar ikke at håne mig. - Håne dig?
Jeg mener det. Farven klæder dig.
Farvel, mr. Bridgerton.
- Ingen anstandsdame? - Ikke til en pebermø.
Du er ikke en pebermø.
Min tredje sæson uden udsigt til ægteskab. Hvad vil du kalde det?
Er der noget galt? Mellem os mener jeg.
Jeg skrev til dig i sommer som altid.
Du svarede ikke. Det gjorde kun få.
Men hvis du insisterer på, jeg siger det...
Jeg savner dig.
Du savner mig?
Men vil ikke kurtisere mig, vel?
Pen, jeg...
Du sagde ved mamas bal sidste sæson,
at du aldrig ville kurtisere Penelope Featherington.
- Skal vi tale om det i enrum? - Fordi du er flov over mig?
Naturligvis vil du ikke kurtisere mig.
Jeg er til nar, selv når jeg udskifter garderoben.
Men jeg troede ikke, du kunne være så hjerteløs.
KÆRE ÆDLE LÆSER. NÅR STRØMMEN VENDER
VOLDSOMT
DRONNING
JEG FRYGTER IKKE FORANDRING
TILLAGT SIG EN HELT NY PERSONLIGHED
En herre ønsker at tale med Dem, frue.
Lady Featherington. Mig en fornøjelse.
- Goddag, mr... - Walter Dundas, jurist.
På kongehusets vegne skal jeg tilse,
at arvefølgen forløber glat i vore fine familier.
Javel.
Og hvad skyldes Deres besøg?
Jeg har erfaret, at Jack Featherington for nylig forlod byen med Deres formue.
Ja. Min fætter, svindleren. Han var en frygtelig løgnhals.
Jeg har et dokument underskrevet af ham,
ifølge hvilket en datter overtager alt, når hun frembringer en mandlig arving.
Nå, det dokument.
Det er gyldigt. Selv et defekt ur viser rigtigt to gange om dagen.
Det er ret usædvanligt. Er en af Deres døtre frugtsommelig?
Jeg håber at få nyheden inden længe.
Javel.
Kongehuset kender ikke til en anden levende, mandlig arving.
Det ville være slidsomt at overføre besiddelserne til en anden familie.
Det ville skab postyr for lejerne og i samfundet.
Og for mig.
Men skulle jeg finde, at dette belejlige dokument er forfalsket,
før en af Deres døtre får en arving, kan postyret være påkrævet.
Jamen så er det godt, at dokumentet ikke er forfalsket,
og at mine døtre elsker deres mænd.
Det er i sandhed godt.
Jeg aflægger Dem en ny visit inden længe.
Et meget smukt hjem.
Farvel.
Heldigvis byder sæsonen ikke på megen konkurrence.
Udover Francesca, som vakte en del interesse.
Min håndtering af Penelope sendte et klart budskab. Ikke sandt?
- Alle forstod vist budskabet. - Misbilliger du det?
- Vi kan da ikke lide Penelope. - Din handling var styg og unødvendig.
Du taler ofte om, hvor svært det er for dig at finde en ægtemand.
Kunne det tænkes at blive nemmere, hvis du var lidt mindre... fremfusende?
Det har været svært at finde en mand.
Det har været sværere at finde en ven.
Jeg har ikke haft mange siden min debut. Ikke rigtige venner.
Det havde jeg som barn.
Men sæsonen kommer ofte imellem unge damer.
Den sætter os op imod hinanden.
Det har jeg vel været offer for en gang
eller to.
Eller tre.
Men du har ret.
Samfundet søger ikke at skabe venskab mellem os.
Jeg troede, kun jeg bemærkede det.
Jeg søgte dit venskab i din første sæson.
Men du afviste mig.
Det bebrejder jeg dig ikke.
Jeg var ikke altid rar.
Hvordan Penelope end stødte dig fra sig...
...så har du ret.
Hun fortjener ikke min bevågenhed.
Eller din.
Lad os blot tænke på os selv. Vi er langt mere interessante.
Jeg må give dig ret.
Du er tilbage.
- Hvordan var møderne? - Ikke nær så gode som vores seng.
Skal vi finde den?
Der er noget, jeg først må tale med dig om.
- Din mor. - Jeg ved det.
Hun gør alt for at udskyde flytningen. Jeg taler med hende i dag.
Hvad med at lade være?
Din mor er så glad for at være viscountess.
Og jeg har brugt år på Edwina og familien Sharmas husholdning.
Jeg har aldrig set dig så lykkelig, som da du var væk fra pligterne her.
Hvad med at tænke på os selv
og forlænge bryllupsrejsen?
Er du helt sikker?
Vi har hele livet til at være viscount og viscountess.
Lige nu er den eneste tillokkende pligt at skabe en arving eller to.
- Lad din mor blive lidt længere. - Jeg vil ikke tale...
...om min mor et sekund mere.
Min ven.
Hvordan gik det i går aftes?
Nød du dit første bal?
Det var... tilfredsstillende.
Min ven,
tænk på ballerne som at spille en duet.
Når man spiller med en anden, er der en vis sårbarhed,
som kan virke skræmmende, vil jeg tro.
Men det er det værd,
når man finder den person, med hvem man skaber en uventet harmoni.
Jeg er ikke bange for ballerne. Eller for at gøre et parti.
Det, du og far og Daphne og Anthony har, er misundelsesværdigt.
Men det er også sjældent.
Og jeg ved ikke, om jeg har behov for
sommerfugle eller... uventet harmoni, som du kalder det.
Men du vil være åben for kærligheden, hvis den finder dig?
Ikke?
Vi får se.
Frue?
Viscountessen leder efter Dem.
De har besøg.
Undskyld, jeg forstyrrer.
Gå bare.
Og jeg undskylder min ufølsomme udtalelse sidste år.
- Det piner mig at se dig lide. - Så burde du måske ikke være kommet.
Jeg har ændret mig.
Og jeg er ikke flov over dig. Faktisk det modsatte.
Jeg opsøger dig ved alle selskaber, fordi jeg ved, du vil muntre mig op
og få mig til at se tingene på en helt ny måde.
Du er klog og varmhjertet og...
Jeg er stolt over at kalde dig min ven.
Det har været svært...
...at se dig blive accepteret igen så let.
Hvert år beder jeg til, det vil ske for mig på ægteskabsmarkedet,
men det sker aldrig.
Hvis du vil have en ægtemand, så lad mig hjælpe dig.
Hvorledes?
Jeg besøgte 17 byer i sommer.
Det har lært mig, at charme kan læres.
Du kan ikke stå og hviske mig i øret i hver eneste balsal.
Det behøves ikke.
Jeg giver dig lektioner. Og du vil hurtigt lære det.
Mit højeste ønske er igen at møde velvilje fra den eneste,
som altid har fået mig til at føle mig... værdsat.
Hvad siger du?
Skal jeg give hånd?
Det er måske usædvanligt, men... er vi ikke venner?
Venner.
På snarligt gensyn.
Er det Whistledown?
Kære ædle læser.
Strømmen kan vende brat og voldsomt, og det kan være livsfarligt.
I særdeleshed for de uforberedte.
Det forekommer denne skribent,
at det fine selskab ændres af de nye strømninger.
Det er ganske vist.
Lord Kent.
Velkommen til Deres nye hjem.
Men andre klamrer sig til det, de kender.
Det gælder især vor dronning,
som stadig har til gode at vælge en diamant.
Denne skribent spekulerer på,
om hendes tøven er et udtryk for styrke eller frygt.
Er det det sidstnævnte, hjælper stolthed over tidligere bedrifter ikke,
da denne sæsons debutanter står klar.
Bolden ligger hos Dem, Deres Majestæt.
Lady Whistledown driver sit spil igen.
Agter De at spille med?
Jeg holder af spil.
Især fordi jeg ofte er den sejrende.
Whistledown er tidligt ude.
- Jeg læser det. Er du vanvittig? - Du vil finde dagens udgave interessant.
Lady Whistledown omtaler din kære Bridgerton-familie.
Colin, rent faktisk.
Hvad hun end skriver om ham, tager hun fejl.
Denne skribent er også klar til at spille.
Jeg frygter ikke forandring. Jeg byder den velkommen.
Og så er der dem,
som går lidt for langt i deres iver efter forandring.
Goddag, søster.
Bror. Goddag.
Hvor har du været?
- Ingen steder. Hvad læser du? - Ikke noget.
Whistledown.
Du bliver nævnt.
Og så er der dem,
som går lidt for langt i deres iver efter forandring.
For eksempel mr. Colin Bridgerton,
som tilsyneladende har tillagt sig en helt ny personlighed.
Men man spørger sig selv, om det virkelig er hans nye jeg
eller en måde at få opmærksomhed på?
Og er mr. Bridgerton selv klar over det?
Alt vel?
Lad hende bare skrive om mig.
Men at hun ødelagde miss Thompson, nu lady Crane,
og i sidste sæson nær dig,
det tilgiver jeg hende aldrig.
Har du...
...nogen idé om, hvem hun er?
Nej. Men tro mig.
Hvis jeg finder ud af det, vil jeg ødelægge hendes liv.
Tekster af: Henriette Saffron