‫ויסלדאון בשבילכם?‬
‫קורא יקר וחביב,‬
‫מזמן לא דיברנו.‬
‫סוף כל סוף החוג הנוצץ של לונדון שב,‬
‫ויחד איתו, גם סופרת זו.‬
‫טוב לחזור הביתה.‬
‫בהחלט.‬
‫בפרוס העונה,‬
‫השאלה ששואלים כולם היא...‬
‫כמובן, איזו עלמה צעירה אשר תוצג בחברה‬
‫תהיה הזוהרת ביותר?‬
‫היבול השנה נראה נפלא למדי.‬
‫למשל, מיס מלהוטרה הנהדרת,‬
‫שנחשבת מציאה רצינית.‬
‫מיס סטואל נחשבת כצעירה רבת־הישגים.‬
‫מיס הרטיגן נעימת ההליכות‬
‫תמשוך בוודאי את עינם של מיטב המחזרים.‬
‫מיס קנוורת׳י היא תוספת ברוכה,‬
‫שופעת ביטחון עצמי וכריזמה.‬
‫וישנה גם מיס בארגן, שבהחלט מתבלטת בחברה.‬
‫היא כתבה את שמי!‬
‫נראה שעסקייך משגשגים.‬
‫וגם עסקייך.‬
‫והבה לא נשכח‬
‫שאם תחסר לנו התרגשות,‬
‫בת נוספת למשפחת ברידג׳רטון‬ ‫עומדת לצאת לחברה השנה.‬
‫אני לא שומע כלום.‬
‫היא בטח יודעת שאנחנו מצותתים לה.‬ ‫אני בטוחה שהיא בסדר.‬
‫כמו שהיית את בשנה שעברה?‬
‫זו לא השנה שעברה.‬
‫פרנצ׳סקה...‬ ‫-שקטה מאוד.‬
‫אולי היא הוכתה באלם‬ ‫מרוב יופיה של הנוצה הענקית.‬
‫מתי גם לי תהיה אחת?‬
‫אולי היא בלעה את הנוצה הענקית.‬
‫עוד לא מוכנים ליציאה?‬
‫נוכל לעזור במשהו?‬
‫אתם מוכנים לבקש ממי שמנגן למטה‬
‫שיהיה בשקט כדי שאוכל לשמוע?‬
‫אני יכולה לנסות, אבל האם זו לא...?‬
‫מי כבר יכול לנגן בפסנתר בבית הזה?‬
‫בטח לא אני.‬
‫פרנצ׳סקה?‬
‫הנה את, יקירתי.‬
‫פרנצ׳סקה.‬
‫פרנצ׳סקה...‬ ‫-לא צריך לצעוק.‬
‫אני מוכרח לומר,‬ ‫נראה ששיעורי הפסנתר בבאת׳ הניבו פרי.‬
‫השתפרת למדי.‬
‫איך ירדת הנה?‬
‫עמדתי מחוץ לדלתך כל הבוקר.‬ ‫-קמתי מוקדם.‬
‫התלבשתי וסעדתי את ארוחת הבוקר בגן.‬ ‫כי זה סתם יום רגיל.‬
‫שנצא?‬
‫אולי אין סיבה לדאגה.‬
‫זיהית את השיר שהיא ניגנה עכשיו, נכון?‬
‫מארש הלוויה של מוצרט.‬
‫אלוהים...‬
‫ומלבד העלמות,‬
‫נשאלת גם השאלה:‬
‫איזהו הג׳נטלמן אשר יתגלה‬
‫כמבוקש ביותר של העונה?‬
‫כי עלמותינו הצעירות‬ ‫יזדקקו בהחלט למישהו רב־קסם‬
‫אותו ינסו לכבוש.‬
‫יהיה אשר יהיה הזוג המוצלח של השנה,‬
‫הבה נקווה שהזיווג שלהם יהיה מעורר.‬
‫על מה הן מקשקשות?‬
‫זה כאילו הן מצאו נתח בשר.‬
‫זה...?‬ ‫-אחינו.‬
‫קולין?‬
‫משפחתי.‬
‫סליחה על האיחור.‬
‫נתקעתי בפקק חברתי.‬
‫מה, לא תברכו אותי?‬
‫אל.‬
‫לא תחליף בגדים, או...‬
‫שכן סופרת זו מאסה בסטטוס קוו.‬
‫- ברידג׳רטון -‬
‫ספר לנו על הרפתקאותיך.‬ ‫-כן.‬
‫כשחזרת בעונה שעברה,‬ ‫שמענו על מסעותיך בים התיכון‬
‫כבר עם ארוחת הבוקר הראשונה.‬ ‫-אכן.‬
‫תחת איזו שמש זרה נהיית חסון כל כך?‬
‫הייתי בשום מקום ובכל מקום.‬
‫לא אלאה אתכם בפרטים.‬
‫אני מוכרח לדעת, מי אתה?‬
‫ומה עשית לאחינו?‬
‫הנסיעה הזו הייתה בדיוק מה שהייתי צריך.‬ ‫היא העניקה לי מעט...‬
‫פרופורציות.‬
‫גם אני הייתי רוצה קצת... פרופורציות.‬
‫מה?‬
‫מיס אן הרטיגן.‬
‫מוצגת בידי אמה, ליידי הרטיגן הנכבדת.‬
‫מיס דולורס סטואל.‬
‫היא שנאה אותי.‬
‫לא ייתכן. היית מושלמת.‬
‫מיס קלרה ליווינגסטון.‬
‫שאביא לך משהו מרענן, הוד מלכותך?‬ ‫-אולי ארון מתים.‬
‫השיעמום כאן היום‬ ‫עלול להחיש את מותי בכל רגע.‬
‫מיס אלכסנדרה מור,‬
‫מוצגת בידי אמה, ליידי מור הנכבדת.‬
‫ממתי אתה עושה כניסות אלגנטיות?‬
‫ממתי את לובשת כל כך הרבה מלמלה?‬
‫זה פשוט הסגנון העונה.‬
‫מיס נטלי גרין!‬
‫מוצגת בידי אמה,‬
‫ליידי גרין הנכבדת.‬
‫זו יציאתך לחברה, פרנצ׳סקה. אינך נרגשת?‬
‫אני מניחה שבעקבות יציאתי לחברה,‬ ‫אולי אכיר מישהו.‬
‫יהיה נחמד לגור בבית משלי.‬
‫רק לפני שבוע חזרת מבאת׳,‬ ‫וכבר את משתוקקת להימלט מפנינו.‬
‫לא, אני רק רוצה קצת שקט ושלווה.‬
‫חוששתני שאם את מחפשת שלווה,‬ ‫כל זה עלול להציף אותך.‬
‫את יודעת, אפילו דפני...‬
‫אימא, אל תטריחי את עצמך.‬
‫אם אני מצליחה למצוא שלווה בבלגן של ביתנו,‬ ‫בוודאי אמצא את דרכי בעונה.‬
‫מיס פרנצ׳סקה ברידג׳רטון,‬
‫מוצגת בידי אמה,‬
‫האלמנה הנכבדת, ליידי ברידג׳רטון.‬
‫נערת ברידג׳רטון, הוד מלכותך.‬
‫היה לך מזל טוב עם בני ברידג׳רטון.‬
‫מיס ויניפרד ברגאן,‬
‫מוצגת בידי אמה,‬
‫ברונית ברגאן הנכבדת.‬
‫ללא כל ספק,‬
‫החתונה שלנו הייתה יפה בהרבה משלכם.‬
‫בעיניי, חתונתנו הייתה נהדרת.‬
‫כן. אומרים שקל יותר להרשים כלות מבוגרות.‬
‫אם כך תרצה כלתי... אשא אותך בשנית.‬
‫בשלישית. העיקר שתהיי מאושרת.‬
‫ולבזבז על כך את כל כספה‬ ‫של דודתנו המנוחה פטוניה, מר דנקוורת׳?‬
‫תודה לאל שהדודה פטוניה מתה.‬
‫ובדיוק בזמן לירח הדבש שלנו.‬
‫דווקא חיבבתי את הדודה פטוניה.‬
‫אלא מה? היא הייתה רווקה זקנה ומשעממת‬ ‫שרק קראה ספרים כל הזמן.‬
‫היא לא הייתה משעממת. היא רק לא חיבבה אתכם.‬
‫מספיק.‬
‫היום אנו חוזרים לחברה כשמצבנו טוב,‬
‫וכספינו מסודרים,‬
‫בלי אף גבר שיגיד לנו מה לעשות.‬
‫הבה ניהנה מהיום הזה.‬
‫אם יורשה לי לדבר גלויות, גבירתי...‬
‫כך את עושה תמיד, ויולט.‬
‫הסיפור על הדודה פטוניה.‬ ‫בלי להעליב את המתים...‬
‫מישהו באמת יאמין שרווקה זקנה,‬
‫שאפילו עגלה עם חמור מעולם לא הייתה לה,‬
‫הורישה לך הון?‬
‫שומו שמיים,‬ ‫אף אחד בלונדון לא יודע איך היא חיה.‬
‫אין להם מושג אם היא הסתירה‬ ‫כדים מלאים במטבעות מתחת לרצפה.‬
‫האמת סופה להתגלות במלוא כיעורה.‬
‫אבל למה שתשמעי בקולי?‬
‫הנה את. אני מבינה שסיימת לחלום בהקיץ.‬
‫אכן. שנצא?‬
‫איפה היא?‬
‫מילא לא לבחור יהלום בקבלת הפנים,‬
‫אך להיעדר מאירוע שנערך לכבודה‬
‫זה עניין אחר לגמרי.‬
‫האם בנותינו באמת לקו בחסר הבוקר?‬
‫בהחלט נראה שדעתן מוסחת.‬
‫האם חזרת העירה מסיבה מסוימת?‬
‫מחפש משהו? או מישהי?‬
‫אם את שואלת אם חזרתי כדי להינשא העונה,‬
‫תשובתי עלולה לאכזב.‬
‫אם כי לקח אחד שלמדתי במסעותיי‬
‫הוא שמוטב לצפות לבלתי־צפוי.‬
‫אוי, הביטו.‬
‫הרי זו פנלופי פת׳רינגטון, ושוב בשמלה בצבע...‬
‫קרסידה.‬ ‫-אלואיז!‬
‫הנה את. חיפשתי אותך בכל מקום.‬
‫ואני אותך.‬
‫שנשתה לימונדה?‬
‫רעיון נפלא. גרוני ניחר מרוב צמא.‬
‫כמה נעים לחזור מן הכפר, הלא כן?‬
‫רוח הפרצים, הריקנות...‬
‫את יודעת שקוראים לזה ״אוויר צח״?‬
‫טוב, ההתיידדות איתך שם הייתה הפתעה משמחת.‬
‫אך בסופו של דבר,‬ ‫בלונדון אני מרגישה בבית.‬
‫והעונה תהיה נעימה בהרבה כשאת לצדי.‬
‫כמובן.‬
‫אני חולמת על בעלי לעתיד מאז שהייתי קטנה.‬
‫הוא יהיה יפה תואר,‬
‫רומנטיקן, אינטליגנט...‬
‫אל תשכחי ממשפחה טובה. וגבוה.‬
‫תמיד דמיינתי גבר שכותב שירה.‬
‫אבל, מעל לכול,‬
‫מישהו שיש לי פרפרים בבטן כשאני מביטה בו.‬
‫ואת, מיס פרנצ׳סקה?‬
‫מישהו...‬
‫טוב־לב, אני מניחה.‬
‫זה מובן מאליו.‬
‫הרי לא תרצי גבר רע־לב.‬
‫לא, ודאי שלא.‬
‫שבוע בלבד אחרי ירח הדבש שלכם,‬
‫וכבר בני נוטש אותך לאנחות.‬
‫בזמן שנעדרנו, ערימת הניירת של אנתוני‬
‫גבהה כמעט עד התקרה. עם קצת מזל,‬ ‫הוא ישלים את העבודה עד הנשף הראשון.‬
‫הבה נקווה.‬
‫עם שתי אחיות שיוצאות לחברה העונה,‬ ‫העבודה רק החלה.‬
‫היא נראית די שלווה, הלא כן? ותכליתית.‬
‫אכן, אבל...‬
‫תכליתיות היא למעשה ההפך מאהבה.‬
‫אני סקרנית לראות את ביצועיה.‬
‫ואלואיז?‬
‫החברות החדשה הזו לא מובנת לי.‬
‫אך ביליתי זמן כה רב בעונה שעברה‬ ‫בניסיונות לעזור לה,‬
‫עד שעזרתי כמעט והוציאה אותה מן החברה.‬
‫אז לא אתערב.‬
‫בינתיים.‬
‫את תמיד רואה את ילדייך בבהירות.‬
‫הלוואי שאתקרב ליכולותייך כוויקונטסה.‬ ‫-אני בטוחה שתתעלי עליי.‬
‫ואנא סלחי לי,‬ ‫אעבור לבית אחר ברגע שאמצא לי כזה.‬
‫לא קל כששתי בנות יוצאות לחברה בו־זמנית.‬
‫אל דאגה.‬
‫בהודו, אימהות נוהגות להישאר בבית‬ ‫הרבה אחרי שהילדים נישאים.‬
‫אשמח שתהיי בקרבתי.‬
‫ליידי ברידג׳רטון.‬
‫כן.‬ ‫-כן. אוי ואבוי...‬
‫את נהנית מהחגיגות היום?‬ ‫-עד מאוד.‬
‫אם כי המלכה בולטת בהיעדרה.‬
‫כן.‬
‫אני חושבת שהיא נרתעת מעט,‬
‫לאחר שחושיה הטעו אותה בשנה שעברה.‬
‫אך כמובן, בסוף הכול הסתדר.‬
‫אין סיבה לדאגה.‬
‫נסי לומר זאת לאימהות האחרות.‬
‫מסעותיי?‬
‫אינני יכול אפילו להתחיל‬ ‫לחלוק איתכן את הרפתקאותיי,‬
‫פן תתעלפנה.‬
‫וזה בהחלט לא מתאים.‬
‫איך ייתכן שעדיין‬ ‫אינכן טובעות במחזרים העונה?‬
‫אתן פרחים מלבלבים.‬
‫כל אחת ואחת מכן.‬
‫סיפורי טיוליי בעולם אינם מתאימים‬ ‫לעלמות צעירות ועדינות כמוכן.‬
‫אם אספר לכן ולו על הקטנה שבהרפתקאותיי...‬
‫איאלץ להתחתן איתכן.‬
‫איזה מגוון של יפהפיות.‬
‫הגברים יילחמו עליכן.‬
‫לא אוכל להתחרות!‬
‫התעוררנו וגילינו שהוא ברח במהלך הלילה.‬
‫הוא לא עצר אפילו כדי לקחת‬ ‫את ארון הרובים שלו. או אותי.‬
‫ובכן, הבה נקווה שהטוען הבא‬ ‫לתואר הלורד פת׳רינגטון יהיה אדם ישר יותר.‬
‫או שמא הנטייה לגנוב עוברת אצלכם בתורשה?‬
‫למעשה, לא יהיו עוד טוענים לתואר,‬
‫שכן לורד פת׳רינגטון הקודם‬
‫הכין מסמך ובו הוריש את האחוזה לבנותיי.‬
‫ברגע שאחת מהן תעמיד יורש.‬
‫באמת?‬
‫שמא נשתה משהו?‬
‫אולי משהו חזק?‬
‫פן.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫כן?‬ ‫-באמת.‬
‫אני חש כאילו נעדרתי שנים, לא חודשים.‬
‫בהחלט חלו שינויים רבים.‬
‫רבים מאוד, אני יודע.‬
‫אך זו הייתה האופנה בפריז.‬
‫אתה נראה מכובד, אבל...‬
‫מצד שני, כך נראית תמיד.‬ ‫-בסופו של דבר, זה רק ביגוד.‬
‫אך נראה שבמקומות אחרים חל שינוי יסודי.‬
‫נדמה לי, או שאלואיז צעדה‬ ‫שלובת זרועות עם קרסידה קאופר?‬
‫כפי שאמרת, לעתים הזמן מתקדם במהירות רבה.‬
‫למה לא סיפרת לנו קודם‬ ‫שאחת מאיתנו תהיה ליידי פת׳רינגטון החדשה?‬
‫מה הטעם לבקש מאחת מכן שתעשה ילד?‬
‫שתיכן נשים נשואות.‬
‫ממתי צריך לומר לאופה לאפות?‬
‫טכנית, אחד מבנינו‬ ‫יהיה לורד פת׳רינגטון החדש.‬
‫אחת מאיתנו פשוט תהיה אמו של היורש.‬ ‫-״אחת מאיתנו״?‬
‫את חושבת שאת משתתפת במרוץ הזה?‬ ‫עם איזה בעל?‬
‫טכנית, כשאהיה אמו של היורש,‬
‫המשימה הראשונה תהיה‬ ‫לסלק את הספרים המאובקים מהבית.‬
‫אחרי שאחליף את הווילונות‬ ‫המזעזעים של אימא, כמובן.‬
‫אל דאגה, ארשה לך לשמור את הספרים. במלתחה.‬
‫שתהיה ריקה, מן הסתם,‬ ‫כי מי ירצה לבוא לבקר אתכן?‬
‫אף אחת מכן לא תירש דבר‬ ‫אם לא תלכו הביתה ותיגשו לעבודה!‬
‫אפשר קודם לבוא לאכול משהו?‬ ‫הבשלנית שלך הרבה יותר טובה משלנו.‬
‫זו אשמתכן, כי התחתנתן‬ ‫עם גברים נטולי תארים! לכו!‬
‫הבה נקווה שלא ימהרו.‬
‫אני מתנחמת בעובדה‬ ‫שתמיד תהיי כאן כדי לטפל בי.‬
‫אשמח שלא לראות עוד צבעי הדרים לעולם.‬
‫אכן, צבעים חמוצים.‬
‫אך מה גרם לרצון הפתאומי הזה לשינוי?‬
‫אינני יכולה להמשיך לגור בבית.‬
‫כבר היה קשה לחיות לפי הכללים של אמי,‬ ‫אבל אחיותיי...‬
‫להיות נתונה לגחמותיהם של האנשים‬ ‫האכזריים או הטיפשים ביותר שאני מכירה...‬
‫אני מוכרחה להינשא לפני שזה יקרה.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫הבנתי.‬
‫והאם חשבת על מחזר מסוים?‬
‫עליי לנהוג בתבונה.‬
‫מישהו טוב־לב,‬
‫שיאפשר לי פרטיות, מסיבות מובנות.‬
‫אם כך, אכן דרוש לך מראה חדש.‬
‫אולי משהו בסגנון שאופנתי בפריז.‬
‫היא נהדרת, אחי! מאיפה היא?‬ ‫-סוחר במרסיי.‬
‫הבושם שלי מפריז?‬
‫מניין הקלפים החדשים שלי? זה כתוב בספרדית?‬
‫ביקרת בצרפת וגם בספרד?‬ ‫-התווים שלי כתובים באיטלקית.‬
‫בכמה ערים ביקרת בארבעה חודשים?‬ ‫-אני כבר לא זוכר, האמת.‬
‫לא, לא כאן. בחוץ.‬
‫שאימא לא תראה.‬
‫פרנצ׳סקה, איפה אחותך?‬
‫אלואיז!‬
‫הגיע הזמן לתופרת.‬
‫מתי יפסיקו לאחר במשפחה הזאת?‬
‫מתנה לך, אימא.‬
‫תודה!‬
‫הוא מקסים!‬
‫באמת.‬
‫אוי, אנחנו באמת באיחור. פרנצ׳סקה.‬
‫אלואיז!‬
‫אלואיז. את בוודאי לא ממהרת לתופרת.‬
‫יש לי משהו בשבילך.‬
‫הנה זה.‬ ‫-זה ספר.‬
‫ספר בווארי נדיר על זכויות...‬ ‫-אני באמצע ספר.‬
‫שמו ״אמה״.‬ ‫-רומן?‬
‫את לא טיפוס של רומנטיקה טיפשית.‬
‫אולי טעמי השתנה.‬
‫מה שנהגתי לקרוא,‬ ‫על נשים שמוצאות את דרכן מחוץ לחברה...‬
‫הם היו הרומנטיים.‬
‫בספר הזה יש הומור, ואמת,‬
‫הקושי שבידידות... הוא סביר מהם בהרבה.‬
‫ואני מבין שגם טעמך בחברות השתנה.‬
‫קרסידה הפתיעה אותי בקיץ.‬
‫היא היחידה שהייתה טובה אליי בכפר.‬
‫ומה לגבי פנלופי?‬
‫פשוט התרחקנו.‬
‫ליידי ויסלדאון כמעט הרסה אותי בעונה שעברה.‬
‫הפסדתי בקרב, ואבד לי החשק להילחם,‬ ‫אז הצטרפתי לצד המנצח.‬
‫בדומה לך, ממה שהבנתי.‬
‫או שזה באמת אופייך החדש?‬
‫גברים לא מגלים את סודותיהם.‬
‫כמה בודד.‬
‫- מאדאם דלקרואה‬ ‫תופרת -‬
‫חכי לי בכרכרה בבקשה, ריי.‬
‫קיוויתי שניפגש.‬
‫זה לא נראה כך‬
‫כשהתחבאת בכפר כל הקיץ.‬
‫התרחקתי מהחברה מפני שלא ידעתי‬ ‫אם תרצי לראות אותי.‬
‫ואולי מפני שחששת שאחשוף את סודך.‬
‫תודה שלא עשית זאת.‬
‫אלואיז, אני כה מצטערת. על הכול.‬
‫על מה שעשית, או על העובדה‬ ‫שגיליתי שאת זו שכתבה דברים כה קשים?‬
‫אולי לא הבנת את מעשיי, אבל רק ניסיתי להגן...‬ ‫-אני לא זקוקה להסברים שלך.‬
‫שמרתי את סודך דווקא משום‬ ‫שאינני רוצה לחזור ולדוש בעבר.‬
‫כעת לך יש את חייך, ולי את חיי.‬
‫עם קרסידה?‬
‫את באמת מיודדת איתה?‬
‫שיהיה לך בהצלחה, פנלופי.‬
‫המדיירה שלך, אדוני.‬
‫חלילה שאתלונן על כוסית אחר הצהריים,‬
‫אך לכבוד מה התכנסנו?‬
‫רציתי להודות לך על הטיפול באחוזה‬ ‫בזמן שהייתי בירח הדבש.‬
‫תשומת הלב לפרטים הפתיעה אותי.‬
‫אינני יודע אם להתרגש או להיעלב.‬
‫אולי גם וגם?‬
‫למען האמת, שמחתי שהייתה לי מטרה.‬
‫מאז שחזרת, אינני יודע מה בדיוק עליי לעשות.‬
‫אימא בוודאי הכינה לך רשימה של רעיות.‬
‫אחי, תעסיק אותו בבקשה, לפחות חלק מהזמן.‬
‫ואותך הזמנתי כדי לברך אותך‬ ‫על מעריצותיך החדשות.‬
‫אני לא בטוח שזה מעודד אותי.‬
‫בני ברידג׳רטון, סליחה על העיכוב.‬
‫העסק משגשג.‬
‫טוב לראות. תצטרף אלינו לכוסית?‬
‫סלחו לי, האישה לפני הכול.‬
‫מר דנדס בא לפגישה איתנו, ויל.‬
‫מר דנדס. תשתה משהו?‬
‫לא.‬
‫לא, תודה.‬
‫אקצר בדבריי. אם שניכם כבר כאן...‬
‫האם ידוע לך, גב׳ מונדריץ׳,‬ ‫על רב־דודתך, ליידי קנט?‬
‫קנט, כן.‬
‫נפגשנו פעם,‬
‫בצעירותי. אישה קרה מאוד.‬
‫מאז היא התקררה עוד יותר, חוששני.‬
‫היא מתה?‬
‫היא הורישה לנו משהו?‬
‫היא לא הורישה לכם משהו;‬
‫היא הורישה לבנכם, ניקולס, את הכול.‬
‫ולמרות שכמה מדודנייך היו קרובים אליה יותר,‬
‫לאף אחד מהם אין בן זכר.‬
‫לפיכך,‬
‫ניקולס יהיה ברון קנט הבא.‬
‫אולי מוטב שנשתה כוסית בעצמנו.‬
‫תתעלמי מהם.‬ ‫-אינני יכולה!‬
‫סמכי עליי.‬
‫אין סיכוי שמה שקורה שם בחוץ‬ ‫חשוב כמו מה שקורה כאן למטה.‬
‫לעשות יורש.‬
‫ברור לך‬
‫שמה שאנחנו עושים זה לא מה שמניב יורש?‬
‫צריך להתחיל איפשהו.‬
‫זה השבוע הראשון שלי כוויקונטסה בביתי החדש.‬
‫הלילה הנשף של ליידי דנברי.‬
‫עליי להותיר רושם טוב.‬
‫- ליידי דנברי מציגה: נשף ארבע העונות -‬
‫ברצוני לנסות משהו שונה הערב.‬
‫ליידי דנברי, שוב התעלית על עצמך.‬
‫כידוע לכם,‬ ‫הנשף הראשון אינו עניין של מה בכך.‬
‫אינני מקלה ראש בכך.‬
‫מעניין על מה ויסלדאון תכתוב בגיליון הבא.‬
‫פתיחת העונה משעממת למדי.‬
‫היא בטח תמצא משהו. או תמציא משהו.‬
‫סליחה, עלמתי. הגלימה שלך.‬
‫כן, כמובן.‬
‫לא נראה לי שיהיה בכך צורך.‬
‫כולם נועצים בנו עיניים?‬
‫מרוב קנאה, אהובתי,‬
‫על כך שכעת את שלי.‬
‫מבטיהם אינם מופנים כלפינו.‬
‫היא מבזבזת את הוני עוד בטרם ירשתי אותו!‬
‫זו כוונתה!‬
‫אם רצונה הוא ללבוש צבע מדכא כזה,‬
‫זו זכותה.‬
‫אמרתי לרוזנת שבמולדתי לא נהוג...‬
‫מיס פת׳רינגטון. כמה טוב לראותך.‬
‫איזו שמלה מרשימה את לובשת.‬
‫גם אתה, אדוני.‬
‫לא החלק על השמלה, כמובן. החלק הראשון.‬
‫טוב לראות את כולכם במלבושיכם ההולמים,‬
‫אשר אינם דמויי שמלות כלל ועיקר.‬
‫את באמת נהנית לרקום?‬
‫בוודאי. זה רבגוני כל כך.‬
‫למשל?‬
‫אם כבר שאלת...‬
‫יש את תך הגבעול המוכר והטוב,‬
‫התך הישר, התך התוכף, תך השרשרת...‬
‫הקשר הצרפתי, לימים נועזים במיוחד.‬
‫כן!‬
‫אני אוהבת לקרוא. מאוד.‬
‫אולי יותר מדי.‬
‫אמי תמיד אומרת ״תניחי את הספר״!‬
‫לא שיש משהו רע בקריאה, כמובן.‬
‫לא ברור לי מדוע היא עושה זאת.‬ ‫אתם אוהבים לקרוא?‬
‫תך הנוצות, תך בצלאל...‬
‫תך הנטיפות!‬
‫איזהו האהוב עלייך, מיס אלואיז?‬
‫תך ההעברה.‬
‫הוא לא מוכר לי.‬
‫הוא זה שמעביר את נושא השיחה‬ ‫למשהו מלבד רקמה.‬
‫הלצה.‬
‫כמה מחוכם.‬
‫אולי...‬ ‫-אני...‬
‫סלח לי,‬
‫בבקשה. עמדת לומר, לורד ברנל?‬
‫עמדתי לומר שאולי מוטב שנלך,‬
‫פן נתמהמה‬ ‫וניתן לליידי ויסלדאון חומר לכתיבה.‬
‫וזו. מי היא?‬
‫הוד מלכותך, זו מיס פנלופי פת׳רינגטון.‬
‫זוהי עונתה השלישית בחברה.‬
‫אך ישנן כמה מתמודדות חדשות ומרשימות‬ ‫על חסותה של הוד מלכותך,‬
‫אם תרצי להרעיף אותה עליהן.‬
‫ולמה שארצה להרעיף עליהן משהו?‬
‫ובכן, קיים חשש מסוים בקרב האימהות‬
‫בשל העובדה שטרם בחרת יהלום.‬
‫יהלומים הם יקרים דווקא משום שהם נדירים.‬
‫אני עורכת נשף יהלום אחד,‬ ‫והאימהות החששניות מצפות לקבל יהלום כל שנה.‬
‫עשיתי פעם נשף זברה.‬
‫הן מצפות לזברה חדשה בכל שנה?‬
‫הצדק איתך.‬
‫בחרת ביהלום רק פעם אחת.‬
‫דומני שהייתה זו ליידי ויסלדאון‬
‫אשר בחרה ביהלום בשנה הראשונה.‬
‫וכמה שהיא צדקה לגבי הדוכסית!‬
‫מיס פרנצ׳סקה, ספרי לנו.‬
‫מהם תחביבייך?‬
‫אני מנגנת בפסנתר.‬
‫כמה נפלא.‬
‫ובמה עוד את מתעניינת?‬
‫הפסנתר מעסיק אותי חלק גדול מהזמן.‬
‫דומני שכוונתו של הלורד פייף היא...‬
‫מי את במנותק מתחביבייך?‬ ‫-כן.‬
‫במה את חושקת?‬
‫מה את מתעבת?‬
‫מה מניע אותך?‬
‫אני...‬
‫נדמה לי שאחי זקוק לי.‬
‫אם תסלחו לי לרגע.‬
‫אחי, ברצוני להתבודד לרגע.‬
‫בוודאי.‬
‫אוי... פרנצ׳סקה חשה בטוב?‬
‫היא רק רצתה רגע לעצמה,‬
‫וכמוה גם אני.‬
‫ו...‬
‫ברצוני לנצל את הרגע הזה‬ ‫כדי לרקוד עם אשתי היפה.‬
‫אנא, תיהנו לכם.‬
‫פנלופי.‬
‫כדאי לך לחזור לרחבה.‬ ‫-האמנם?‬
‫מרגע שנצמדים אל הקיר, קשה להתנתק ממנו.‬
‫ולא משנה כמה מנסים.‬
‫לפחות הקיר לא שואל אותי מה מניע אותי.‬
‫לא נהנית לשוחח עם האדונים?‬
‫ציפיתי לשיחה.‬
‫לא ציפיתי להיחקר, כאילו אני...‬
‫חרק נדיר שמתפתל תחת עדשת המיקרוסקופ.‬
‫אינך אוהבת למשוך תשומת לב, מה?‬
‫לא ממש, לא.‬
‫אולי את באמת נדירה.‬
‫נראה שכל בני ברידג׳רטון‬ ‫נולדו למשוך תשומת לב,‬
‫כך או אחרת.‬
‫גם אני שונה מאחיותיי.‬
‫לפעמים זה לא קל, הלא כן?‬
‫אבל הם נפלאים, כל אחד מהם.‬
‫אני יודעת. את בת־מזל.‬
‫את גם בת־מזל משום שכולם מבחינים בך.‬
‫גם אם זה לא קל.‬
‫אצל חלקנו, תשומת לב היא מצרך נדיר.‬
‫מיס פרנצ׳סקה.‬
‫שנרקוד?‬
‫ודאי, אדוני.‬
‫באמת כדאי שתחזרי לרחבה.‬
‫קשה להתנתק מן הקיר, מרגע שנצמדים אליו.‬
‫הכול כשורה, מיס פת׳רינגטון?‬
‫כן, סלח לי. כאב ראש מהקור.‬
‫בגלל הגלידה,‬
‫או בשל העלמה הנעימה־למראה עם המבט הסונט?‬
‫אל דאגה, כבר הופנו אליי מבטי שטנה אינספור.‬ ‫שלה היה בינוני לכל היותר.‬
‫לורד דבלינג, הלא כן?‬
‫מדוע יש לי התחושה שגם את‬
‫מסוגלת להצמית במבט, אם רצונך בכך?‬
‫אני?‬
‫אני מניחה...‬
‫לא.‬
‫סלח לי, אני...‬
‫אוי ואבוי! אני כזו שלומיאלית!‬
‫סליחה מעומק הלב.‬ ‫-שומו שמיים...‬
‫תאונות קורות תמיד.‬
‫מיס פת׳רינגטון, אקרא למשרתת שתעזור לך.‬
‫רב תודות.‬
‫מיס קאופר.‬
‫חבל שלא בחרת משהו חזק יותר.‬
‫אולי, לולא רכשת בד כה זול,‬
‫הוא לא היה נקרע.‬
‫פן, אני נורא מצטערת.‬
‫פה ושם, אולי, עד השעות הקטנות...‬
‫פן? נראה שמשהו לא כשורה, הלא כן?‬
‫נערת פת׳רינגטון? מה לך ולה?‬ ‫אני רוצה לדעת מה קרה עד השעות הקטנות.‬
‫מה שזה לא היה, ברידג׳רטון,‬ ‫עליי לומר שאתה משעשע בהרבה העונה.‬
‫סלחו לי לרגע.‬
‫מיד, מיס.‬
‫כרכרה למיס פת׳רינגטון!‬
‫פן.‬ ‫-קולין.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫רק... נושם קצת אוויר צח.‬
‫מדוע את כבר עוזבת?‬
‫ועוד בשמלה כה מקסימה.‬
‫אל תלעג לי, אנא.‬ ‫-ללעוג לך?‬
‫אני מבטיח לך, אני רציני. הצבע הולם אותך.‬
‫לילה טוב, מר ברידג׳רטון.‬ ‫-אינך זקוקה למלווה?‬
‫רווקות זקנות אינן זקוקות לליווי.‬ ‫-אינך רווקה זקנה.‬
‫זו שנתי השלישית בשוק השידוכים,‬ ‫בלי בן זוג באופק. איך היית קורא לזה?‬
‫קרה משהו, פן?‬
‫בינינו, אני מתכוון.‬
‫כתבתי לך בקיץ, כמנהגי,‬
‫ולא השבת.‬
‫כן, מעטים השיבו, אבל...‬
‫אם תכריחי אותי לומר זאת בקול רם,‬
‫את חסרה לי.‬
‫אני חסרה לך?‬
‫אני חסרה לך,‬ ‫אך בחיים לא היית מחזר אחריי. נכון?‬
‫פן, אני...‬
‫שמעתי אותך בנשף של אמי בשנה שעברה,‬
‫מספר לכולם שבחיים‬ ‫לא היית מחזר אחר פנלופי פת׳רינגטון.‬
‫אולי מוטב שנשוחח במקום מרוחק יותר.‬
‫מפני שאני מביכה אותך?‬
‫ודאי שלעולם לא תחזר אחריי.‬
‫הבון־טון כולו לועג לי,‬ ‫גם כשאני עוברת למלתחה חדשה לגמרי.‬
‫אך לא חשבתי שדווקא אתה תהיה אכזרי כל כך.‬
‫- קורא יקר וחביב... -‬
‫- עז -‬
‫- מלכה -‬
‫- מר קולין ברידג׳רטון. -‬
‫אדון בא לבקרך, גבירתי.‬
‫ליידי פת׳רינגטון. נעים מאוד להכירך.‬
‫שלום לך, מר...?‬
‫וולטר דנדס, עורך דין.‬
‫אני פועל בשם הכתר, ובאחריותי להבטיח‬ ‫את המשכיות השושלות הגדולות שלנו.‬
‫הבנתי.‬
‫ובמה זכינו לביקורך?‬
‫נודע לי כי דודנך, ג׳ק פת׳רינגטון,‬
‫עזב לאחרונה את העיר כשכל הונך באמתחתו.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫דודני הרמאי. הוא היה שקרן איום ונורא.‬
‫נמצא ברשותי מסמך בחתימתו,‬
‫בו הוא מוריש את האחוזה לאחת מבנותייך,‬ ‫לאחר שתעמיד בן זכר.‬
‫אה, כן. המסמך הזה...‬
‫המסמך הזה תקף.‬
‫גם שעון מקולקל צודק פעמיים ביום.‬
‫זה בהחלט מצב יוצא־דופן.‬ ‫האם אחת מבנותייך הרה?‬
‫אני מצפה לבשורות טובות בקרוב מאוד.‬
‫הבנתי.‬
‫נכון לעכשיו, לא ידוע לכתר על כל יורש אחר.‬
‫העברת האחוזה למשפחה אחרת‬ ‫תהיה משימה לא פשוטה.‬
‫טרחה רבה לדיירי האחוזה, ולחברה,‬
‫ואם לומר בכנות, לי.‬
‫אך אם יתברר לי שמסמך חשוד זה‬
‫הוא למעשה זיוף,‬
‫בטרם תעמיד אחת מבנותייך יורש,‬
‫הטרחה עלולה להתברר כנחוצה.‬
‫ובכן,‬
‫טוב שהמסמך אינו מזויף,‬
‫ושבנותיי מאוהבות בבעליהן כל כך.‬
‫טוב מאוד בהחלט.‬
‫אבוא לבקרך שוב בקרוב מאוד.‬
‫כזה בית יפה.‬
‫יום טוב.‬
‫לשמחתי, אין לי מתחרות רבות העונה,‬
‫מלבד פרנצ׳סקה,‬ ‫שעוררה עניין בלתי מבוטל, אני מניחה.‬
‫אך נדמה לי שהאופן בו טיפלתי בפנלופי‬ ‫העביר מסר ברור. הלא כן?‬
‫נדמה לי שהתכסיס הזה העביר מסר ברור לכולם.‬
‫יש לך השגות?‬
‫חשבתי שפנלופי לא חביבה עלינו.‬ ‫-המעשה שלך היה אכזרי ומיותר.‬
‫את מרבה לומר כמה קשה לך למצוא בעל,‬
‫אך אולי יהיה לך קל יותר‬ ‫אם תפגיני קצת פחות...‬
‫ישירוּת?‬
‫אני באמת מתקשה למצוא בעל.‬
‫אני מתקשה עוד יותר למצוא חברה.‬
‫לא היו לי חברות רבות מאז שיצאתי לחברה.‬
‫לא חברות אמת.‬
‫כנערה היו לי.‬
‫אך העונה נוטה לסכסך בין נשים צעירות,‬
‫ולגרום לנו להתחרות זו בזו.‬
‫אני מניחה שנפלתי בפח הזה.‬
‫פעם.‬
‫או פעמיים.‬
‫או שלוש.‬
‫אבל את צודקת.‬
‫החברה אינה מנסה לטפח חיבה בינינו. אני...‬
‫חשבתי שרק אני הבחנתי בכך.‬
‫ניסיתי להתיידד איתך בעונתך הראשונה בחברה,‬
‫אך סירבת לי.‬
‫אינני מאשימה אותך.‬
‫לא תמיד הייתי נחמדה.‬
‫אך מה שלא עשתה פנלופי כדי לאבד את חברותך...‬
‫את צודקת.‬
‫היא אינה ראויה לתשומת לבי,‬
‫ולשלך.‬
‫הבה נחשוב רק על עצמנו.‬
‫אנו מעניינות בהרבה.‬
‫אני נוטה להסכים איתך.‬
‫חזרת.‬
‫איך היו הפגישות שלך?‬
‫הרבה פחות טובות מהמיטה שלנו.‬
‫שמא נשוב אליה?‬
‫ראשית עליי לדון איתך בנושא מסוים.‬
‫אמך.‬
‫אני יודע.‬
‫היא עושה הכול כדי לעכב את עזיבתה.‬
‫אדבר איתה היום.‬
‫ואם לא תעשה זאת?‬
‫אמך נהנית כל כך להיות ויקונטסה,‬
‫ואני כבר ביליתי שנים בטיפול באדווינה‬ ‫ובניהול בית שארמה.‬
‫ומעולם לא ראיתי אותך מאושר כל כך‬ ‫כמו שהיית כשהוסרה ממך חובת ניהול הבית הזה.‬
‫אז אולי נעמיד את עצמנו‬ ‫במקום הראשון, לשם שינוי,‬
‫ונאריך את ירח הדבש?‬
‫את בטוחה?‬
‫יש לנו חיים שלמים להיות ויקונט ו־ויקונטסה.‬
‫נכון לעכשיו, החובה היחידה שמעניינת אותי‬
‫היא להעמיד יורש או שניים.‬
‫תן לאמך להישאר עוד קצת.‬
‫אינני רוצה לדבר‬
‫על אמי עוד רגע אחד נוסף.‬
‫יקירתי,‬
‫ספרי לי.‬
‫איך היה אמש?‬
‫נהנית בנשף הראשון שלך?‬
‫היה...‬
‫משביע רצון.‬
‫יקירתי,‬
‫חשבי על הנשפים כעל נגינת דואט.‬
‫כשאת מנגנת עם אדם נוסף, ישנה פגיעות מסוימת‬
‫שעשויה להיות מפחידה למדי,‬
‫אני משערת, אבל זה שווה את המאמץ,‬
‫כשאת מוצאת את האדם שאיתו את...‬
‫יוצרת הרמוניה בלתי צפויה.‬
‫אני לא פוחדת מהנשפים, אימא.‬
‫או ממציאת שידוך.‬
‫מה שיש לך ולאבא,‬ ‫ולדפני ולאנתוני, מעורר קנאה,‬
‫אך גם נדיר.‬
‫ואינני בטוחה שאני צריכה להרגיש‬
‫פרפרים, או...‬
‫הרמוניה בלתי צפויה, כמו בדימוי שלך.‬
‫אבל לפחות תהיי פתוחה‬ ‫אם האהבה תיקרה בדרכך,‬
‫כן?‬
‫נראה מה יקרה.‬
‫גבירתי?‬
‫הוויקונטסה מחפשת אותך.‬
‫יש לך אורח, מיס.‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫זה בסדר.‬
‫ואני מצטער מאוד על הדברים הפזיזים‬ ‫שאמרתי כאן בשנה שעברה.‬
‫קשה לי לראות אותך נסערת.‬ ‫-אז אולי לא היית צריך לבוא.‬
‫אינני הגבר שהייתי בעונה שעברה,‬
‫ובהחלט אינני מתבייש בך, פני.‬
‫נהפוך הוא.‬
‫אני מחפש אותך בכל אירוע חברתי‬
‫מפני שאני יודע שתעודדי את רוחי,‬
‫ותאפשרי לי לראות את העולם‬ ‫בדרכים שלא יכולתי להעלות בדעתי.‬
‫את פיקחית, וחמימה, ו...‬
‫אני גאה לומר שאת חברתי הטובה.‬
‫היה מטריד מאוד...‬
‫לראות אותך חוזר לחברה בקלות כזאת.‬
‫מדי שנה אני מתפללת‬ ‫שסוף סוף ארגיש כך בשוק השידוכים,‬
‫והנוחות הזו אף פעם לא מתממשת.‬
‫טוב, אם את מחפשת לך בעל,‬
‫תני לי לעזור לך.‬ ‫-לעזור לי? איך?‬
‫ביקרתי ב־17 ערים הקיץ,‬
‫ומה שגיליתי זה שקסם אישי אפשר ללמוד.‬
‫קולין, אני לא יכולה‬ ‫שתלחש באוזני בכל אולם נשפים.‬
‫לא יהיה לך צורך בזה.‬
‫אעביר לך שיעורים,‬
‫ועד מהרה תצטייני, אני בטוח בזה.‬
‫אין דבר שאני רוצה יותר‬
‫מאשר לזכות מחדש בחברותה של היחידה שתמיד‬
‫באמת גרמה לי להרגיש‬
‫מוערך.‬
‫מה את אומרת?‬
‫אתה רוצה שאלחץ את ידך?‬
‫אולי זה יוצא דופן, אבל...‬
‫אנחנו חברים, לא?‬
‫חברים.‬
‫ניפגש בקרוב.‬
‫זו ויסלדאון?‬
‫קורא יקר וחביב,‬
‫כשרגע השינוי מגיע,‬
‫הוא עשוי להיות פתאומי, עז, וקטלני,‬
‫בייחוד עבור מי שאינו מוכן לו.‬
‫נראה לסופרת זו‬
‫שהבון־טון שלנו מתקדם עם הזמנים המשתנים,‬
‫ללא ספק...‬
‫לורד קנט.‬
‫ברוך הבא לביתך החדש.‬
‫בעוד אחרים נאחזים בחוזקה במוכר להם.‬
‫ויותר מכולם, מלכתנו,‬
‫אשר עדיין לא בחרה יהלום.‬
‫סופרת זו תוהה שמא הססנותה‬
‫היא סממן של תעצומות נפש, או של פחד.‬
‫אם הפחד הוא הסיבה,‬
‫הגאווה בהישגי העבר לא תועיל לה,‬
‫שכן הנערות החדשות‬ ‫מגיעות לעונה מוכנות ומזומנות.‬
‫הכדור אצלך, הוד מלכותך.‬
‫נראה שליידי ויסלדאון שוב משחקת משחקים.‬
‫את מתכוונת להשתתף במשחק, הוד מלכותך?‬
‫אני אוהבת משחקים,‬
‫בייחוד משום שלרוב אני המנצחת.‬
‫ויסלדאון התפרסמה מוקדם.‬
‫אני באמצע הקריאה! השתגעת?‬
‫הגיליון של היום‬ ‫יעניין אותך במיוחד, פנלופי.‬
‫יש לה הרבה מה לומר‬ ‫על בני ברידג׳רטון היקרים שלך.‬
‫על קולין, למעשה.‬
‫מה שלא אמרה עליו, היא טועה.‬
‫אודה ולא אבוש, גם סופרת זו מוכנה לשחק.‬
‫אינני חוששת מפני שינויים;‬
‫אני מאמצת אותם.‬
‫וישנם גם אחדים‬
‫אשר מאמצים את השינוי, אך בהגזמה.‬
‫צהריים טובים, אחותי.‬
‫אחי. צהריים טובים.‬
‫איפה היית?‬
‫בשום מקום. מה את קוראת?‬
‫שום דבר.‬
‫ויסלדאון.‬
‫שמך הוזכר.‬
‫וישנם גם אחדים‬
‫אשר מאמצים את השינוי, אך בהגזמה.‬
‫כמו במקרה של מר קולין ברידג׳רטון,‬
‫שנראה כי אימץ לו אופי חדש לגמרי.‬
‫אך אי אפשר שלא לתהות:‬
‫האם אופי חדש זה הוא אופיו האמיתי,‬
‫או שמא תחבולה במטרה להשיג תשומת לב?‬
‫והאם מר ברידג׳רטון כלל יודע את התשובה?‬
‫מה שלומך?‬
‫לא אכפת לי מה היא כותבת עליי,‬
‫אבל על הפגיעה האנושה‬ ‫במיס תומפסון, כלומר ליידי קריין,‬
‫ועל הפגיעה בך בעונה שעברה...‬
‫לעולם לא אסלח לה.‬
‫אתה...‬
‫יודע אולי מי היא?‬
‫לא.‬
‫אך האמיני לי: אם זה ייוודע לי אי־פעם,‬
‫אדאג שחייה הם אלה שייהרסו.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬