Egy Whistledownt?
Kedves, drága olvasó!
Túl hosszú ideig voltunk távol egymástól.
Ám végre visszatértek London közkedvelt szereplői,
és velük együtt e sorok szerzője is.
Jó újra itthon lenni!
Határozottan!
Az új szezon beköszöntével
természetesen mindenki arra kíváncsi,
melyik ifjú elsőbálozó ragyog majd a legfényesebb ékkőként.
Az idei felhozatal szemmel láthatóan káprázatos.
Ott van mindjárt a ritka szépségű Miss Malhotra.
Azt mondják, igen jó parti.
Miss Stowellről úgy tartják,
igen tehetséges ifjú hölgy.
A szelíd Miss Hartigan bizonyára elnyeri majd
a finom lelkű udvarlók tetszését.
Miss Kenworthy üdvözlendő jelölt,
duzzad az önbizalomtól, és igen karizmatikus egyéniség.
És ott van Miss Barragan, aki biztosan kitűnik majd a tömegből.
Rólam is írt!
Úgy látom, virágzik az üzlete.
Ahogy az öné is.
És ne feledkezzünk meg arról sem,
ha egy kis izgalomra vágynánk,
hogy idén újabb Bridgerton lányt vezetnek be a társaságba!
Nem hallok semmit.
Tudja, hogy kint hallgatózunk. Biztos minden rendben.
- Ahogy veled is rendben volt? - Az idei év más lesz!
- Francesca... - Nagyon csendes.
Tán néma ámulatba ejtette annak a hatalmas tollnak a szépsége.
- Úgy várom az enyémet! - Tán lenyelte azt a tollat.
- Nem állunk még készen? - Segíthetünk valamiben?
Megkérnéd azt, aki odalent játszik, csendesedjen el, hogy halljak valamit?
Megkérhetem, de aki játszik, az nem...
Ugyan ki más zongorázna ebben a házban?
Én biztosan nem.
Francesca?
Hát itt vagy, drágám!
Francesca!
- Francesca! - Nem kell kiabálni.
Igen eredményesek voltak ezek a bathi zongoraleckék!
Sokat fejlődtél!
Hogy jöttél le ide? Egész reggel a szobád előtt álltam!
Korán keltem. Felöltöztem, reggeliztem, mert hát ez is csak egy újabb nap.
Indulhatunk?
Talán nem kell úgy aggódnunk.
Ugye tudod, melyik darabot játszotta? Mozart Gyászindulóját.
Istenem!
A hölgyek versengése mellett
az is érdekes kérdés, hogy melyik úriemberből lesz végül
a szezon főnyereménye.
Hiszen az ifjú hölgyeinknek minden bizonnyal kell egy daliás ifiúr,
akire kivethetik a hálójukat.
De bárkikből is álljon össze idén az álompár,
reméljük, egymásra találásuk felpezsdíti kedélyünket.
- Mi ez a csiripelés? - Úgy tűnik, finom falatra bukkantak!
- Az ott... - Fivérünk.
Colin!
Családom!
Elnézést a késésért! Szörnyű a bemutatás miatti forgalom.
Hát nem is üdvözöltök?
Eli!
Át sem öltözöl? Vagy...
Mert e sorok szerzője hamarosan ráun a status quóra.
A BRIDGERTON CSALÁD
- Mesélj a kalandjaidról! - Igen!
Múltkor mindent tudtunk mediterrán hányattatásaidról,
mire megreggeliztünk.
Így igaz! Mely idegen ország napja alatt lett belőled ilyen stramm férfi?
Jártam ezernyi helyen.
- Nem untatnálak a részletekkel. - Ki vagy te? És mit tettél fivérünkkel?
Ez a kiruccanás nagyon rám fért. Végre kialakult bennem némi arányérzék.
Nekem se ártana némileg több... arány.
Mi az?
Miss Anne Hartigan,
bemutatja édesanyja, a nagyméltóságú Lady Hartigan.
Miss Dolores Stowell.
Nem tetszettem neki!
Az lehetetlen! Tökéletes voltál!
Miss Clara Livingston.
Hozhatok némi frissítőt, felség?
Inkább koporsót. Ez az érdektelenség ma itt
bármely pillanatban idő előtt sírba visz.
Miss Alexandra Moore,
bemutatja édesanyja, a nagyméltóságú Lady Moore.
Mióta szoktál te csak így beslisszolni?
Mióta viselsz te ennyi fodrot?
- Ha egyszer ez a szezon divatja. - Miss Natalie Green.
Bemutatja édesanyja, a nagyméltóságú Lady Green.
Ma bevezetlek a társaságba, Francesca. Nem is örülsz?
Gondolom, ez azt jelenti, hogy most már ismerkedhetek.
Kellemes lenne egy saját otthon.
Alig egy hete jöttél meg Bathból, máris menekülnél tőlünk.
Dehogy! Csak egy kis nyugalomra vágyom.
Ha békére vágysz, attól tartok, ez az egész igen megterhelő lesz neked.
Tudod, még Daphne is...
Mama, ne aggódj annyit!
Ha az otthoni káoszban nyugtot lelek, a báli szezonban is eligazodom.
Miss Francesca Bridgerton, bemutatja édesanyja,
a nagyméltóságú özvegy Lady Bridgerton.
A Bridgerton lány jön, felség! Velük egyszer már szerencséje volt.
Miss Winifred Barragan,
bemutatja édesanyja, a nagyméltóságú Barragan báróné.
Nem is kérdés, hogy a mi esküvőnk sokkal szebb volt a tiéteknél.
Pedig szerintem jól sikerült.
Hát igen. Az idősebb arák kevesebbel is beérik.
Ha az arám örömére szolgálna, másodszor is elvenném.
Harmadszor is. Bármennyiszer, csak hogy boldoggá tegyem.
És elszórná rá a drága, megboldogult Petunia néni pénzét?
Hála az égnek, Petunia néni meghalt.
Igen, épp a nászutunk előtt.
Én kedveltem Petunia nénit.
Azt nem csodálom. Ő is afféle unalmas, könyvmoly vénlány volt.
Nem is volt unalmas. Épp csak ti nem érdekeltétek.
Elég legyen! Ma tiszta lappal térünk vissza a társaságba.
Anyagi helyzetünk rendeződött, és többé egy férfi sem dirigál nekünk.
- Élvezzük ki ezt a napot! - Mi?
Elmondhatom, mit gondolok, asszonyom?
Mindig elmondja, Varley.
Ez a Petunia néni-sztori. Halottakról jót vagy semmit,
de tényleg elhiszi bárki, hogy egy vénkisasszony,
akinek még egy szamárkordéja se volt soha, egy egész vagyont hagyott önre?
Az ég szerelmére! Londonban senki sem tudta, hogy élt.
Azt is hihetik,
hogy befőttesüvegekben dugdosta a pénzt a padló alatt.
A csúf igazság mindig napvilágra kerül.
De ne is hallgasson rám!
Hát itt vagy! Felteszem, végeztél mára az álmodozással?
Úgy van. Indulhatunk?
Merre lehet?
Az egy dolog, hogy ma nem választott gyémántot,
de hogy meg sem jelenik a tiszteletére rendezett eseményen,
az mégiscsak különös.
Tényleg ennyi kívánnivalót hagytak maguk után a leányaink?
Most úgy tűnik, felettébb elfoglaltak.
Mi szél hozta vissza a városba? Egy konkrét cél?
Keres tán valamit? Vagy valakit?
Ha azt kérdi, nősülni jöttem-e vissza a szezonra,
válaszom lesújtó lehet. Ám egyvalamit megtanultam utazásaim során:
a váratlan fordulatokkal mindig számolnunk kell.
Nézzenek oda!
Csak nem Penelope Featherington? És a ruhája színe megint...
- Cressida! - Eloise!
- Hát itt vagy! Mindenütt kerestelek. - Én is téged.
Ne igyunk egy limonádét?
Isteni ötlet! Majd szomjan halok!
Nem csodás, hogy vége a vidéki vakációnak? Az a sok huzat meg tágasság!
Az másnak friss levegő, ugye tudod?
Persze. Az új keletű barátságunk üdítően hatott rám.
De végtére is Londonban érzem otthon magam.
A szezon is jobb lesz a te oldaladon.
Hogyne.
Kislány korom óta álmodozom a leendő férjemről.
Legyen majd jóképű, romantikus, intelligens!
És persze jó házból való és magas.
Az én álomlovagom verseket ír.
De mindenekelőtt olyan, akitől elalélok, ha csak rápillantok.
És az öné, Miss Francesca?
Olyasvalaki, aki... kedves. Azt hiszem.
Ez magától értetődő. Ki akarna olyat, aki nem kedves?
Senki. Hát persze.
Egy hete ért véget a nászút,
és a fiam máris magára hagyott.
Távollétünkben feltornyosult a papírmunka Anthony asztalán.
Az első bálig talán utoléri magát.
Hát reméljük!
E szezonban két húga is férjet keres, így csak most kezdődik az igazi munka.
Francesca nyugodtnak tűnik. Gyakorlatias lány.
Igen, az, de a gyakorlatiasság nem fér össze a szerelemmel.
Kíváncsian várom, hogy boldogul.
És Eloise?
Én nem értem ezt az új barátságát.
De tavaly addig sürgölődtem körülötte,
hogy azzal csaknem kiüldöztem a társaságból.
Ezért inkább nem avatkozom be.
Egyelőre.
Annyira jól ismeri minden gyermekét!
Bár ilyen jó vikomtesz lehetnék!
Még jobb is leszel, ez biztos.
És bocsáss meg!
Elköltözöm egy özvegyi lakba, amint találok megfelelőt.
De lefoglal, hogy két lányom is itt forog a társaságban.
Nem kell aggódnia!
Indiában az anya jóval az esküvő után is a fiatalokkal lakik.
Örülök, hogy mellettünk van.
Lady Bridgerton!
- Igen? - Igen? Ó, jaj!
- Jól érzik magukat az ünnepségen? - Pompásan.
Bár feltűnt, hogy a királyné távol maradt.
Igen.
Úgy vélem, őfelsége kissé zárkózott lett,
miután tavaly megcsalták az ösztönei.
De persze végső soron minden a lehető legjobban alakult.
Én nem aggódnék.
Ezt mondja el a többi mamának is!
Az utazásaim? Nem oszthatom meg önökkel kalandozásaim részleteit.
Félek, elájulnának, ha megtenném.
És ezt nem hagyhatom.
Hogy lehetséges, hogy a táncrendjük még nincs tele kérők neveivel?
Önök teljes pompában viruló virágszálak. Egytől egyig.
A külhoni történeteim nem valók ilyen finom ifjú hölgyeknek.
Ha csak a legapróbb kalandot is megosztanám önökkel,
el kellene vennem önöket.
Micsoda szépséges hölgykoszorú!
A férfiak ölni fognak a kegyeikért.
Én ringbe sem szállhatok.
Arra ébredtünk, hogy éjjel meglépett.
Még a fegyvereit sem vitte magával. Sem engem.
Nos, reméljük, hogy majd a következő Lord Featheringtonnak
lesz némi tartása.
Vagy ez a tolvaj hajlam tán családi vonás?
Nem lesz több jelentkező e címre.
A legutóbbi Lord Featherington
írásban is meghagyta, hogy a vagyon a leányaimra száll.
Amint valamelyikük örököst szül.
Ezt írta?
Szerezzünk valami frissítőt? Netán valami erősebbet?
Pen!
Öröm újra látni!
- Igen? - Bizony!
Mintha évek teltek volna el, nem hónapok.
Bizony, sok minden megváltozott.
Igen, tudom én, de ez volt a divat Párizsban.
Előkelően festesz, de ez mindig így volt.
Végső soron ez csak egy öltözék.
Ellenben másutt alapvető változásokat fedeztem fel.
Tévednék, vagy Eloise Cressida Cowperrel sétált karöltve?
Mint mondtad, az idő néha szélsebesen száll.
Miért nem mondtad, hogy egyikünk lesz az új Lady Featherington?
Mi értelme megkérni titeket, hogy szüljetek fiút?
Férjes asszonyok vagytok! A péknek tán mondják, hogy süssön?
Nos, egyikünk fia lesz az új Lord Featherington.
Mi az örökös mamája lehetünk.
Egyikünk? Esélyesnek gondolod magad? Nincs is férjed!
Ha én leszek az örökös mamája, fix, hogy elsőként
a poros könyveidtől fogok megszabadulni.
De csak miután lecseréltem a mama csúf függönyeit.
Ne aggódj, tőlem maradhatnak a könyveid... a ruhatárban.
Ami gondolom, üres lesz, hisz ki látogatna meg titeket?
Egyikőtök sem örököl semmit, ha nem indultok haza, és láttok munkához.
Nem mehetnénk át előbb egy pudingra? A te szakácsod jobb, mint a miénk.
Kellett nektek rang nélküli férjet választani! Indulás!
Reméljük, hogy nem sietik el!
Vigasztal a tudat, hogy te mindig itt leszel,
és törődsz velem.
Ne is lássak többé citrusszíneket!
Valóban savanyú színek.
De mi ébresztett önben vágyat a változásra ily hirtelen?
El kell hagynom a szülői házat!
Anyám szabályai szerint sem könnyű élni, de a nővéreim...
Tegyem ki magam a legádázabb vagy a legbalgább nő minden szeszélyének?
Nem, mielőbb férjet kell fognom.
Itt az idő.
Értem.
És a kisasszony ki is szemelt netán már egy bizonyos udvarlót?
Józanul választanék.
Legyen kedves,
és maradjon meg mellette a saját életem, érthető okokból!
Akkor egy új stílus előnyére válhat.
Esetleg követhetnénk a legújabb párizsi divatot?
- Príma! Honnan való? - Egy marseille-i árustól.
A parfüm meg Párizsból?
És ez a pofás kártyapakli? Spanyol a felirat?
- Franciaország és Spanyolország is? - Az én kottáim olaszok.
Hány városban jártál négy hónap alatt?
Már nem is számoltam.
Ne! Ezt ne itt! Csináld odakint, ahol nem látja anyánk!
Francesca, hol a nővéred?
Eloise! Ideje indulnunk a divatszalonba!
- Lesz valaha pontos ez a család? - Anyám! Ez a te ajándékod.
Köszönöm.
Ó, ez káprázatos!
Igazán.
Jó ég! Most már tényleg elkésünk. Francesca!
Eloise!
Eloise! Látom, te nem sietsz a divatszalonba.
Hoztam valamit.
- Megvan. - Egy könyvet.
- Ritka bajor mű a jogok... - Épp olvasok valamit.
- A címe: Emma. - Egy regény?
A bárgyú románc nem a te stílusod.
Talán változott az ízlésem.
Eddig az úri társaságon kívül boldoguló nőkről olvastam. Azok románcok.
Ez viszont humoros és hiteles. A barátság fájdalmairól is ír.
Összességében életszerűbb.
És jól látom, barátság terén is változott az ízlésed?
Cressida meglepett idén nyáron.
Kedves volt velem, amikor más nem.
Na és Penelope?
Eltávolodtunk egymástól.
Whistledown csaknem tönkretett.
A csatát elbuktam, a háború taszít, átálltam a győztes oldalra.
Ahogy te is, ugyebár?
Vagy tényleg ez az új éned?
Egy férfi megőrzi a titkait.
Magányos lehet.
MADAME DELACROIX DIVATSZALONJA
Kérem, megvárna a kocsinál, Rae?
Reméltem, hogy látlak.
Nekem nem úgy tűnt. Vidéken egész nyáron bujkáltál előlem.
Kerültem a társaságot. Nem tudtam, akarsz-e látni.
És mert féltél, hogy leleplezem a titkodat.
Jó, hogy nem tetted.
Eloise! Annyira sajnálom ezt az egészet!
Amit tettél, vagy hogy rájöttem, te írtad a becsmérlő cikkeket?
Tán nehéz megérteni, de csak védeni...
Ne, nem kell a magyarázkodásod.
Pont azért őrzöm a titkodat, mert magam mögött akarom tudni a múltat.
Élheted a magad életét, ahogyan én is.
Cressidával?
Igaz barátnők lettetek?
A legjobbakat neked, Penelope!
A madeirája, uram!
Én aztán nem vagyok ellene egy kis délutáni itókának,
de mi az apropó?
Köszönöm, hogy vitted az ügyeket a nászutam alatt.
Meglepett, milyen precízen dolgoztál.
Ezt most sértésnek vegyem, vagy meghatódjak?
Talán is-is?
Megvallom, élveztem, hogy van dolgom.
Most, hogy visszatértél, nem is tudom, mit kezdjek magammal.
Anyánk listányi hölgyet ajánlhatna neked.
Öcsém! Kérlek, vond magadra a figyelmét!
Téged pedig azért hívtalak, hogy gratuláljak a sok új csodálódhoz.
Ez nem feltétlen örömteli tény.
Bridgertonék! Elnézést a várakozásért!
Csak úgy dübörög az üzlet.
Örömmel látjuk! Leül egy italra?
Megbocsásson, most a nejem az első.
Will, Mr. Dundas jött el hozzánk.
Mr. Dundas! Elfogad egy italt?
Nem. Nem, köszönöm.
Gyors leszek. Most, hogy mindketten itt vannak.
Mrs. Mondrich, ismeri-e a nagy-nagynénjét, Lady Kentet?
Kentet? Igen.
Egyszer találkoztam vele, még gyerekként. Eléggé rideg hölgy.
Attól tartok, most még ridegebb lett.
Elhunyt?
Hagyott ránk valamit?
Önökre nem hagyott semmit.
A fiukra, Nicholasra hagyta mindenét.
Bár több kuzinja is közelebbi rokonságban állt vele,
egyiknek sincs fiúgyermeke.
Ennélfogva Nicholas lesz Kent következő bárója.
Talán inkább ránk férne egy jó ital.
Ne rohanj oda! Még meghallja.
- Ne törődj velük! - Nem megy!
- Menj el! Még meghall. - Bízz bennem!
Ami kint zajlik, aligha oly fontos, mint ami itt zajlik.
Örököst csinálunk.
De ugye tudod,
hogy nem attól lesz örökösünk, amit épp most csinálunk.
Valahol el kell kezdenünk.
Ez az első hetem vikomteszként az új otthonomban.
Ma este lesz Lady Danbury bálja. Muszáj jó benyomást keltenem.
A NÉGY ÉVSZAK BÁLJA – 1815
Ma este kipróbálnék egy új stílust.
Lady Danbury! Ismét felülmúlta önmagát.
Mint tudja, az első bál jelentős esemény.
Nem is veszem félvállról.
Vajon miről ír Whistledown az új számban?
Rém lagymatagon indul az idei szezon.
Biztosan talál témát. Vagy kitalál valamit.
Pardon, kisasszony! Elfelejtettük elkérni a köpenyét.
Hogyne, persze.
Úgy vélem, arra nem lesz szükség.
Mindenki bennünket bámul?
Irigyek, szerelmem, hogy te az enyém vagy.
Nem is minket bámulnak.
Elkölti a vagyonom, mielőtt megkapnám!
Biztos ez a szándéka.
Ha ő efféle búskomor színt akar viselni, hát szíve joga.
Mondtam a contessának, hogy a hazámban mi nem...
Miss Featherington! Örömmel tölt el a jelenléte.
Lenyűgöző az estélyije.
Az öné is, uram.
Persze nem estélyit visel. De örömmel látom.
Öröm látni önöket ilyen decens báli öltözékekben,
amelyek semmi esetre sem estélyi ruhák.
Ön őszintén élvezi a hímzést?
Természetesen. Annyira változatos a sok öltés!
Mondana példát?
Ha már így kéri!
Ott a száröltés. Bevált, megbízható.
Tűzőöltés, előöltés, láncöltés.
A francia csomó, a vakmerőbbeknek.
Ó, igen!
Szeretek olvasni, nagyon is.
Talán túlzottan is.
A mama nyaggat, hogy ne legyek könyvmoly. Nem mintha bármi gond lenne az olvasással.
Nem is értem őt. Önök szeretnek olvasni?
Tollöltés, V öltés.
Leszúrt láncöltés.
Önnek nincs kedvence, Miss Eloise?
Hogy mi... A terelőöltés.
Az nem ismerős.
Az az öltéstípus, amelyik eltereli a témát a hímzésről.
Csak tréfál.
Mily szellemes!
- Talán... - Én...
Bocsásson meg! Kérem! Mit kívánt mondani, Lord Barnell?
Hogy talán jobb, ha mi most továbbállunk.
Ha túl soká időzünk, még bekerülünk Lady Whistledown lapjába.
És ő ott? Ki az a lány?
Az a lány ott, felség, Miss Penelope Featherington.
Már harmadik éve, hogy debütált.
De számos szemrevaló új jelölt verseng a kegyeiért,
ha figyelemre méltatná őket.
És miért is méltassam őket bármire?
Nos, a lányos mamák kissé zaklatottak,
amiért felséged még nem választott gyémántot.
A gyémánt pontosan attól értékes, hogy igen ritka kincs.
Egyetlen gyémántbál, és az aggódó mamák minden évben gyémántot várnak.
Egyszer zebrabált is tartottam. Zebrát is várnak évről évre?
Igaza van, felség. Ön még csak egyszer választott gyémántot.
Hiszen ha jól tudom, az első évben Lady Whistledown nevezte meg az ékkövet.
És nem is tévedett a hercegnét illetően.
Miss Francesca! Mondja, milyen hobbikat űz?
Zongorán játszom.
Ez csodálatos!
És mi más érdekli még?
A zongora kitölti szinte minden szabadidőm.
Lord Fife talán arra célzott, hogy ki ön a hobbijain túl.
Igen. Mi az, amire vágyna?
Mi az, amit megvet?
Mi lelkesíti fel?
Én...
Úgy látom, a bátyám beszélne velem.
Elnézést, uraim. Egy pillanat.
Bátyám! Szeretnék pár percet egyedül tölteni.
Hogyne!
Drágám! Francesca jól van?
Csak kért pár percet, ahogy most én.
És ez idő alatt felkérném egy táncra szépséges nejemet.
- Érezzétek jól magatokat! - Belénk fojtotta a szót.
Penelope!
- Gyorsan térjen vissza a parkettre! - Muszáj?
Aki petrezselymet árul, az könnyen itt ragadhat.
Bárhogy próbálkozik.
A petrezselyem legalább nem kérdi, mi lelkesít.
Nem élvezte a diskurzust az urakkal?
Diskurzusra számítottam!
Azt nem vártam, hogy vizslassanak,
mintha csak valami ritka rovar lennék a mikroszkópjuk alatt.
Nem kedveli a figyelmet, ugye?
Nem igazán. Nem.
Talán ettől lehet ritkaság.
Minden Bridgerton arra született, hogy feltűnést keltsen valamilyen módon.
Én is kilógok a testvéreim közül.
Ez néha nem könnyű, igaz?
De a testvéreim csodásak. Mindegyik.
Tudom. Szerencséje van velük.
És szerencsés, hogy így körüldongják.
Még ha megterhelő is.
Vagyunk páran, akikre alig figyel fel bárki is.
Miss Francesca!
Szabad egy táncra?
Hogyne, uram.
Gyorsan térjen vissza a parkettre!
Aki petrezselymet árul, könnyen itt ragadhat.
Jól van, Miss Featherington?
Igen! Bocsásson meg! Csupán fejfájás.
A fagylalttól vagy a rokonszenves hölgy gúnyos mosolyától?
Ne aggódjon! Kijutott már nekem számtalan lesújtó pillantás.
Ez meg sem kottyan.
Lord Debling, igaz?
Ellenben valamiért úgy érzem,
ön egy pillantással elsorvasztana bárkit, ha kedve tartja.
Én?
Nos, úgy hiszem...
Dehogyis!
Elnézést! Én...
Micsoda borzalom! Olyan ügyetlen vagyok!
- Ezer bocsánat! - Te jó ég!
Előfordulnak balesetek.
Miss Featherington, kerítek segítséget.
Hálásak lennénk érte!
Miss Cowper!
Kár, hogy nem erősebb anyagot választott.
Talán ha nem ilyen olcsó szövetből lenne, nem hasadt volna fel.
Pen, nagyon sajnálom.
Megesett, hogy a késői órákig kimaradtam.
Pen? Nem festett túl jól, igaz?
A Featherington lány? Mit érdekli önt? Meséljen inkább a késői órákról!
Bármi is történt, meg kell mondjam, idén sokkal szórakoztatóbb.
Bocsássanak meg!
Máris, kisasszony! Kocsit Miss Featheringtonnak!
Igen.
- Pen! - Colin!
- Mit keresel idekint? - Csak levegőzöm kicsit.
Hogyhogy már távozol? Főként, hogy a ruhád ily elbűvölő.
- Ne élcelődj, kérlek! - Élcelődnék?
Egészen komolyan gondolom. Jól áll ez a szín.
- Jó éjt, Mr. Bridgerton! - Kellhet kísérő?
- Vénlányoknak nem kell. - De te nem vagy vénlány.
Harmadik éve keresek férjet, de semmi remény. Ezt minek neveznéd?
Netán valami gond van, Pen? Úgy értem, köztünk.
Írtam neked a nyár folyamán, ahogyan mindig,
de nem válaszoltál. Igaz, más se nagyon.
De jó, ha azt akarod, kimondom:
hiányzol.
Hiányzom?
Hiányzom, de nem udvarolnál nekem. Igaz?
Pen, én...
Hallottam, mit mondtál tavaly a mama bálján.
Hogy sosem udvarolnál Penelope Featheringtonnak.
- Beszélhetnénk erről négyszemközt? - Mert szégyellsz?
Persze hogy nem udvarolnál.
Rajtam mulat az úri népség, új ruhatár ide vagy oda.
De sosem hittem, hogy ily kegyetlen tudsz lenni.
KEDVES, DRÁGA OLVASÓ! ...A VÁLTOZÁS SZELE...
...HEVES...
...KIRÁLYNÉNK...
ENGEM NEM RIASZT A VÁLTOZÁS.
...JELLEME... ...GYÖKERESEN MEGVÁLTOZOTT.
COLIN BRIDGERTON ÚR.
Jött egy... úriember. Önt keresi, asszonyom.
Lady Featherington! Örvendek, hogy megismerhetem.
Jó napot, Mr...
Walter Dundas, nemesember és jogtanácsos.
A Korona megbízásából én biztosítom
a zökkenőmentes utódlást nagyra becsült családjainkban.
Vagy úgy!
És minek köszönhetjük a látogatását?
Tudomásomra jutott,
hogy kuzinja, Jack Featherington elhagyta a várost a vagyonukkal.
Így van, uram. A kuzinom igazi svindler.
Az az ember megrögzött hazudozó.
Birtokomban van egy irat a kézjegyével,
miszerint a vagyon az egyik leányára száll,
amint fiú utódot szül.
Ah, igen, az az irat.
Az az irat hiteles. Az álló óra is pontos egy nap kétszer.
Meglehetősen szokatlan helyzet. Várandós-e már valamelyik lánya?
Ó, bármelyik nap megérkezhet az örömteli hír!
Értem.
A Korona jelenleg nem tud más élő férfi örökösről.
Igen nagy munka lenne átíratni a birtokot egy másik családra.
Nagy vircsaft lenne az a bérlőiknek,
az úri társaságnak és őszintén szólva nekem.
De ha előbb jönnék rá, hogy e praktikus kis irat netán hamis,
mint hogy egyik leánya örököst szülne,
akkor ez a felfordulás bizony elkerülhetetlen.
Nos, ez esetben
kész öröm, hogy az irat nem hamisítvány,
és hogy lányaim boldog házasságban élnek.
Ez valóban örvendetes.
Hamarosan újra meglátogatom önöket.
Milyen gyönyörű az otthona!
Szép napot!
Szerencsére idén nincs komoly vetélytársam.
Kivéve Francescát, akit igen nagy érdeklődés övez.
De a Penelopéval való bánásmódom egyértelmű üzenet volt. Egyetértesz?
A kis trükködet biztos mindenki világosan értette.
Hát elítélsz?
- Hisz nem szívleljük Penelopét. - A tetted gonosz és szükségtelen volt.
Gyakran emlegeted, mekkora nehézséget okoz férjet találni.
De nem gondolod, hogy könnyebb lenne, ha nem lennél ilyen szókimondó?
Nehézséget okoz férjet találni.
De még nagyobb nehézség barátra lelni.
A debütálásom óta nincs barátnőm.
Mármint igaz barátnőm.
Kislányként volt.
De a báli szezon az ifjú hölgyek közé áll,
egymás ellen fordít bennünket.
És ebben én is bűnös voltam... egyszer.
Vagy kétszer.
Tán háromszor is.
De igazad van.
A társaságnak nem célja összekovácsolni minket. Én...
Azt hittem, ez csak nekem tűnt fel.
Én kerestem a barátságodat, mikor debütáltál.
De te visszautasítottál.
Bár ezért nem hibáztatlak.
Nem mindig voltam kedves.
De bármi okból távolodtál el Penelopétól...
jól tetted.
Kicsit sem méltó a figyelmemre.
Sem az tiédre.
Törődjünk inkább csak magunkkal! Mi sokkal érdekesebbek vagyunk.
Hajlok rá, hogy egyetértsek.
Hát megjöttél!
Milyen volt a tárgyalás?
Nem olyan jó, mint az ágyunk.
Visszatérünk oda?
Előbb beszélnünk kell egy bizonyos ügyről.
Az édesanyádról.
Tudom.
Igen, mindent megtesz, hogy elodázza a költözést.
Még ma beszélek vele.
Vagy inkább mégse!
Anyád nagyon élvezi az életet vikomteszként.
Én meg már eddig is évekig neveltem Edwinát,
és vittem a Sharma-házat.
És te is akkor vagy a legboldogabb, ha nem nyomnak
a birtok vezetésének terhei.
Most az egyszer gondoljunk önmagunkra!
Toljuk ki a mézesheteket!
Biztos vagy ebben?
Még egy életen át lehetünk vikomt és vikomtesz.
Engem most csak egyetlen feladat izgat:
csináljunk egy-két örököst!
Hadd maradjon még anyád!
Egy percig sem akarok tovább
az anyámról beszélni.
Kedvesem!
Mesélj csak, milyen volt az estéd?
Jól telt az első bálod?
Mondhatni... megfelelő volt.
Drágám,
az efféle bálok olyanok, akár egy zongoraduett.
Ha mással együtt játszol, az kiszolgáltatottá tehet,
ami meglehet, kissé ijesztő,
gondolom én. De mindez megéri,
ha rátalálsz valakire, akivel kialakul
egyfajta meglepő összhangzat.
Számomra nem ijesztőek a bálok, mama.
Sem a párkeresés.
Ami nektek, Daphnénak és Anthonynak megadatott,
az irigylésre méltó, de egyben nagyon ritka is.
És nem biztos, hogy nekem is kell
az a bizsergés vagy a meglepő összhangzat, ahogy te fogalmaztál.
De nyitott szívvel fogadod a szerelmet, ha rád talál.
Ugye?
- Lássuk, mit hoz a sors! - Asszonyom!
A vikomtesz beszélne önnel.
Látogatója van, kisasszony.
Elnézést, ha zavarok.
Semmi gond.
És bocsánat a tavalyi érzéketlen megjegyzésemért.
- Fáj, hogy feldúltnak látlak. - Akkor kár volt idejönnöd.
Sokat változtam a tavalyi szezon óta.
De egy biztos: sosem szégyelltelek, Pen. Épp ellenkezőleg.
Minden eseményen a te társaságodat keresem,
mert felvidítasz, és sosem látott színekben
láttatod velem a világot.
Okos vagy, melegszívű...
És büszkén nevezlek jó barátomnak.
Bosszantott...
hogy mily könnyedén térsz vissza az úri körökbe.
Évről évre imádkozom, hogy végre így érezzem magam
a házassági piacon, de sosem vagyok ily fesztelen.
Nos, ha valóban férjet keresel, akkor...
hadd segítsek!
Mégis hogyan?
A nyáron 17 városban jártam,
és megtanultam, hogy a vonzerő tanítható.
Nem lehetsz ott velem minden bálon, hogy a fülembe suttogj.
Erre semmi szükség.
Leckéket adok.
És kétségkívül gyorsan beletanulsz.
Leghőbb vágyam, hogy visszanyerjem annak a kegyét,
aki mellett mindig úgy éreztem,
értékes vagyok.
Mit szólsz?
Rázzak kezet veled?
Meglehet, hogy ez szokatlan,
de hisz barátok vagyunk, ugyebár?
Azok vagyunk.
Nemsoká találkozunk.
Az Whistledown lapja?
Kedves, drága olvasó!
Amikor a változás szele új irányból fúj,
váratlan, heves és pusztító tud lenni.
Főként annak, akit készületlenül ér.
E sorok szerzője úgy látja,
a becses úri társaságot fenekestül felforgatja ez a szél,
ez kétségtelen.
Lord Kent!
Isten hozta új otthonában!
Míg mások elszántan ragaszkodnak a már jól ismert valóságukhoz.
Legfőképp királynénk,
aki még mindig nem választott gyémántot.
E sorok szerzője azon tűnődik, hogy e tétovázás
vajon az erő vagy a félelem jele.
Ha utóbbié,
a múltbéli siker feletti büszkeség aligha válik hasznára,
mert az idei elsőbálozók lelkesen néznek a versengés elébe.
Most ön lép, felség!
Úgy látom, Lady Whistledown ismét játékos kedvében van.
És beszáll a játékba, felség?
Szeretek játszani...
kiváltképp azért, mert többnyire én nyerek.
Korán jött a Whistledown.
Most én olvasom. Elment az eszed?
Bár te biztos érdekesnek találod a mai számot.
Whistledown nem keveset ír a drágalátos Bridgertonjaidról.
Pontosabban Colinról.
Bármit is állít róla, téved.
Merem állítani, hogy e sorok szerzője is kész a játékra.
Engem nem riaszt a változás. Tárt karokkal fogadom.
Ám vannak olyanok is,
akik a változás terén kissé elvetették a sulykot.
Szép délutánt, húgom!
Bátyám! Neked is!
Merre jártál?
Sehol. Mit olvasol?
Semmit.
Whistledownt.
Rólad is írt.
Ám vannak olyanok is,
akik a változás terén kissé elvetették a sulykot.
Mint Mr. Colin Bridgerton,
akinek jelleme a jelek szerint gyökeresen megváltozott.
De felmerül a kérdés,
hogy vajon ez a jellem a valódi énje sajátja-e,
vagy csupán figyelemfelkeltésre szolgál.
És hogy vajon Mr. Bridgerton tudja-e, melyik.
Hogy vagy?
Mindegy, mit ír rólam ez a nő.
De lejáratta Miss Thompsont, vagyis Lady Crane-t,
és tavaly kis híján téged is tönkretett.
És én ezt sosem bocsátom meg neki.
Netán...
van némi sejtésed, ki lehet?
Nincs. De hidd el, ha valaha is rájövök,
garantálom, hogy őt teszem tönkre egy életre!
A feliratot fordította: Büki Gabriella