Свіжа Віслдаун.
Любі читачі й читачки,
ми були з вами нарізно аж надто довго.
Нарешті в Лондон повернулася
його вишукана верхівка, а з нею — і авторка цієї хроніки.
Добре бути вдома.
Авжеж.
З початком сезону
у всіх на думці, звісно, одне питання:
хто з новоспечених дебютанток
засяє найяскравіше?
Вершки цього року, здається, справді добірні.
Витончена міс Малготра, кажуть,
дуже ласий шматочок.
Міс Стовелл вважають
найздібнішою юною леді.
М'яка міс Гартіґан
неодмінно впаде в око елегантним кавалерам.
Міс Кенворді — бажане поповнення, вона випромінює впевненість і харизму.
А ще міс Берреґен, яка безумовно виділяється з натовпу.
Вона написала моє ім'я!
Схоже, ваша справа процвітає.
Як і ваша.
І не забуваймо,
якщо нам раптом забракне азарту,
цього року дебютує ще одна з Бріджертонів.
Нічого не чую.
Бо вона знає, що ми підслуховуємо. Усе з нею добре.
Як минулого року з тобою?
Це не минулий рік.
- Франческа... - Дуже тиха.
Може, їй мову відняло від краси тієї велетенської пір'їни.
Хочу й собі таку.
Може, вона її проковтнула?
- Ми ще не готові? - Ми можемо чимось допомогти?
Якщо не важко, скажи, щоб унизу
грали тихіше, я нічого не чую.
Можу спробувати, але хіба це, власне, не...
Хто б ще грав тут на фортепіано?
Точно не я.
Франческо?
Ось ти де. Дорога.
Франческо.
- Франческо. - Не треба кричати.
А уроки піаніно в Баті не минули даремно.
Молодчина.
Як ти сюди потрапила?
- Я весь ранок стерегла двері. - Я рано встала.
Одягнулася. Поснідала в саду. Це ж лишень ще один день.
Йдемо?
Може, не варто так хвилюватися.
Ти ж розумієш, що вона грала? «Похоронний марш» Моцарта.
Господи.
Дебютантки дебютантками,
але є ще питання, хто з джентльменів виявиться
головним трофеєм сезону.
Адже нашим юним леді без сумніву потрібен хтось бравий,
на кого можна гострити очі.
Хто б не став найліпшою парою цього року,
сподіваймося, що їхнє єднання хоч трохи полоскоче наші серця.
- А вони про що скрекочуть? - Неначе здобич запримітили.
- Це що... - Наш брат.
Коліне.
Родино.
Вибачте. Застряг у жвавому русі перед презентацією.
Не хочете привітатися?
Ел.
Ти не перевдягатимешся?
Позаяк статус-кво авторку цієї хроніки швидко втомлює.
БРІДЖЕРТОНИ
- Розкажи нам про свої пригоди. - Так.
Чутки про твої подвиги в Середземномор'ї застали нас
ще до сніданку.
Чиста правда. Під яким це чужинським сонцем ти так зміцнів?
Де я тільки не був.
- Не буду втомлювати деталями. - Скажи, хто ти?
- Куди подів нашого брата? - Цей час пішов мені на користь.
Він дам мені відчуття пропорції.
Мені б теж не завадили... пропорції.
Що?
Міс Енн Гартіґан,
представлена матір'ю, Високошановною леді Гартіґан.
Міс Долорес Стовелл.
Я їй не сподобалась.
Не може бути. Ти була ідеальна.
Міс Клара Лівінґстон.
Принести випити, Ваша Величносте?
Краще труну. Ця нудьга
зведе мене в передчасну могилу будь-якої миті.
Міс Александра Мур,
представлена матір'ю, Високошановною леді Мур.
Відколи це ти так гладко прослизаєш?
А відколи ти носиш стільки рюшів?
- Це такий стиль сезону. - Міс Наталі Ґрін.
Представлена матір'ю,
Високошановною леді Ґрін.
Це твій дебют, Франческо. Хіба ти не схвильована?
Думаю, це означає, що я зможу з кимось познайомитися.
Було б приємно мати власний дім.
Ти лиш тиждень як повернулася з Бата, а вже хочеш втекти.
Ні. Мені просто не завадило б трохи спокою.
Боюсь, якщо ти прагнеш спокою, увесь цей процес може тебе обтяжити.
Знаєш, навіть Дафні...
Мамо, не турбуйся.
Якщо я спокійна в хаосі нашого дому,
то впораюся й під час сезону.
Міс Франческа Бріджертон, представлена матір'ю,
Високошановною леді-вдовою Бріджертон.
Дівчина з Бріджертонів, Ваша Величносте. Вам з ними щастило.
Міс Вініфред Берреґен,
представлена матір'ю, Високошановною баронесою Берреґен.
Безперечно, наше весілля була набагато гарнішим за ваше.
А мені наше — сподобалось.
Так. Кажуть, старших наречених легше вразити.
Аби догодити нареченій, я б одружився з нею вдруге.
Втретє. Стільки, скільки треба, щоб тебе ощасливити.
І пустити всі гроші нашої покійної тітки, м-ре Денкворт?
Слава богу, тітка Петунія померла.
І саме перед нашим медовим місяцем.
А я любила тітку Петунію.
Ну звісно.
Стомлива стара діва, втуплена в книжку.
Не стомлива. Їй просто було нецікаво з вами.
Годі. Нині ми повертаємося на люди з доброю репутацією,
заможними й незалежними від жодного чоловіка.
Насолоджуймося цим днем.
Дозвольте сказати прямо, мем.
Ти завжди пряма, Варлі.
Історія з тіткою Петунією... Не хочу образити покійну,
але чи хтось дійсно повірить, що стара діва,
яка навіть воза з віслюком ніколи не мала, залишила вам цілий спадок?
Заради бога. У Лондоні ніхто не знає, як вона жила.
Може, в неї під паркетом були повні грошей банки.
Правда завжди вилазить наверх і боком.
Але нащо мене слухати?
Ось ти де. Я так розумію, ти врешті намріялась.
Так. Ідемо?
Де ж вона?
Не вибрати діамант на презентації — це одне,
але не з'явитися на заході, влаштованому на її честь —
зовсім інше.
Невже наші дівчата аж так її розчарували?
А вони й справді доволі... заклопотані.
Ви повернулися з якоїсь конкретної причини?
Шукаєте щось? Чи когось?
Якщо питаєте, чи я тут у пошуках дружини,
моя відповідь розчарує.
Однак, у своїх мандрах я добре затямив,
що завжди треба очікувати неочікуваного.
Хто тут у нас?
Невже це Пенелопа Фезерінґтон у сукні кольору...
- Крессидо. - Елоїзо!
Ось ти де. Я всюди тебе шукала.
А я — тебе.
Візьмемо собі трохи лимонаду?
Чудова ідея. Знемагаю від спраги.
Хіба не любо повернутися з провінції?
Там самі протяги й порожнеча.
Люди ще кажуть «свіже повітря», чула?
Так. Я приємно здивувалась, що ми там подружилися.
Але саме в Лондоні я почуваюся вдома.
А з тобою поруч сезон буде ще кращим.
Звичайно.
Я мрію про майбутнього чоловіка ще з дитинства.
Він має бути красивим, романтичним, розумним.
А ще вихованим і високим, не забувай.
Я завжди уявляла чоловіка, що пише вірші. Але понад усе —
це метелики в животі від одного погляду на нього.
А ви, міс Франческо?
Когось...
доброго, гадаю.
Ну, це надто просто. Недоброго чоловіка не хоче ніхто.
Звісно, ні.
Щойно з медового місяця,
а мій син вже залишив тебе на самоті.
За цей час гора паперів в Ентоні
виросла майже до стелі.
Може, встигне до першого балу.
Будемо сподіватися. З двома сестрами
на виданні цього сезону, наша робота лише починається.
Вона на вигляд спокійна. Досить практична.
Так, але практичність — це протилежність любові.
Цікаво побачити, як їй поведеться.
А Елоїза?
Я не розумію цієї нової дружби.
Але минулого сезону я так їй надопомагала,
що ледь не зробила з неї парію.
Тому я не втручаюся.
Поки що.
Ви завжди так добре розумієте своїх дітей.
- Хочу бути такою віконтесою, як ви. - Упевнена, ти будеш ще кращою.
І вибач мені. Я переїду в окремий будинок, щойно такий знайду.
Непросто мати двох дівчат на виданні водночас.
Не хвилюйтеся.
В Індії матері живуть вдома ще довго після весілля дітей.
Я вдячна, що ви поруч.
Леді Бріджертон.
- Так. - Так. Боже.
- Насолоджуєтеся урочистостями? - Дуже.
Хоча впадає у вічі відсутність королеви.
Так.
Думаю, вона стала дещо мовчазною після того,
як торік її підвели інстинкти.
Але, звісно, зрештою все скінчилося добре.
Я б не хвилювалася.
Скажіть це іншим мамам.
Мої подорожі? Навіть не уявляю, як вам про них розповідати.
Якщо розкажу, ви зомлієте.
А це нікуди не годиться.
Як це так, що ваші бальні книжки
ще не вщерть списані кавалерами?
Ви — квіти у цвіту. Кожна з вас.
Мої історії з-за кордону не для таких тендітних юних леді.
Якби я розповів навіть про найменшу свою пригоду,
нам довелося б одружитися.
Стільки прекрасних жінок.
Чоловіки битимуться за вас.
Я їм не рівня.
Ми прокинулися, а він утік серед ночі.
Навіть свою шафу зі зброєю не забрав. Чи мене.
Сподіваймося, що наступний претендент
у лорди Фезерінґтони буде стриманішим.
Чи злодійство — це родинне?
Власне, претендентів більше не буде,
адже останній лорд Фезерінґтон
написав документ, заповідаючи маєток моїм дівчатам.
Щойно одна з них народить спадкоємця.
Серйозно?
Може, вип'ємо чогось? Чогось міцного?
Пен. Радий тебе бачити.
- Хіба? - Справді.
Таке враження, що я поїхав на кілька років.
За цей час багато що змінилося.
Так, знаю, але така мода в Парижі.
Маєш статечний вигляд. Але й завжди мав.
Зрештою, це просто одяг.
А от усе інше змінилося кардинально.
Я помиляюся, чи Елоїза гуляє попід руку з Крессидою Каупер?
Як ти й казав, іноді час пролітає швидко.
Чому ти не сказала,
що одна з нас стане леді Фезерінґтон?
А який смисл говорити вам народити сина?
Ви — заміжні жінки. Пекарю теж треба казати, щоб він пік?
Виходить, один з наших синів буде новим лордом.
А одна з нас — лиш його мамою.
«Одна з нас»? Ти теж змагаєшся? Де ж твій чоловік?
Коли я стану мамою спадкоємця,
першим ділом ми викинемо запорошені книжки.
Після того, звісно, як я зміню жахливі мамині штори.
Не хвилюйся. Я дозволю тобі тримати книги... в гардеробі.
Який, видно, буде пустим, бо хто захоче до вас приходити?
Ніхто з вас нічого не успадкує, якщо не візьметеся вдома до роботи.
Навіть на пудинг заїхати не можна? Твоя кухарка краща за наших.
Самі винні, що вийшли за чоловіків без титулів. Марш!
Маю надію, вони не поспішатимуть.
Мене втішає, що ти завжди будеш поруч, щоб про мене подбати.
Годі з мене цитрусових кольорів.
Ці барви справді кислі.
Але що викликало таке раптове бажання змін?
Я більше не можу жити вдома.
Жити за правилами матері вже було нелегко. Але мої сестри...
Жити за примхою найжорстокішої або найдурнішої людини, яку я знаю...
Я мушу встигнути знайти чоловіка.
Пора.
Розумію.
А міледі має на думці якогось конкретного кавалера?
Хочу бути розсудливою.
Когось доброго,
хто поважатиме мій простір, з очевидних причин.
Тоді новий образ — саме те, що треба.
Можливо, щось таке, як носять у Парижі?
- Чудовий. Звідки він? - Від торговця в Марселі.
Мої парфуми з Парижа?
А мої гральні карти? Це іспанською написано?
- Ти був і у Франції, і в Іспанії? - Мої ноти — італійські.
Скільки ж це міст за чотири місяці?
Я загубив лік, якщо чесно.
Ні. Не тут. Надворі, де не побачить мати.
Франческо, де твоя сестра?
Елоїзо! Час їхати до модистки.
Це сімейне — спізнюватися?
Подарунок для тебе, мамо.
Дякую.
Яка краса.
Направду.
Боже. Ми дійсно запізнюємось. Франческо.
Елоїзо!
Елоїзо. Ти ж не сильно квапишся до модистки?
Маю щось для тебе.
- Знайшла. - Це книга.
- Рідкісна, з Баварії, про права... - Я читаю зараз дещо.
- Називається «Емма». - Роман?
Ти ж не любиш безглузду романтику.
Може, мої смаки змінилися.
Я читала про жінок, що торують шлях поза суспільством,
оце була романтика.
А в цій книжці є гумор і правда, і боління дружби.
Що речі куди ймовірніші.
Я так розумію, твої смаки в дружбі теж змінилися?
Крессида здивувала мене влітку.
Вона єдина була доброю до мене.
А як же Пенелопа?
Ми просто віддалились.
Леді Віслдаун ледь не розорила мене торік.
Я програла бій, а до війни не маю тяги. Долучилася до переможців.
Як і ти, так?
Чи це справді новий ти?
Чоловік не ділиться секретами.
Це, певно, самотньо.
МАДАМ ДЕЛАКРУА МОДИСТКА
Почекаєш на мене в кареті, Рей?
Я чекала зустрічі.
Мені так не здалося, коли ти ховалася влітку в провінції.
Бо не знала, чи ти хочеш мене бачити.
І, може, боялася, що я розкрию твій секрет.
Дякую, що зберегла його.
Елоїзо, мені так шкода через усе.
Через скоєне, чи тому, що я дізналася, що це ти пишеш такі речі?
Я лише намагалась захистити...
Мені не потрібні твої пояснення.
Я зберегла твій секрет тільки тому, що не хочу вертатись до минулого.
У тебе своє життя, а в мене — своє.
З Крессидою?
Ти серйозно дружиш з нею?
Усього тобі найкращого, Пенелопо.
Ваша «Мадера», сер.
Я не з тих, хто гребує випивкою серед білого дня,
але що за нагода?
Подякувати, що дбав про маєток, поки мене не було.
І так сумлінно, я аж здивувався.
Не знаю, зворушливо це чи образливо.
Може, і те, і те?
Чесно кажучи, приємно мати мету.
Бо тепер ти повернувся, і я не впевнений, що маю робити.
Знаю, що в матері є список леді для тебе.
Брате, приверни трохи його уваги.
А тебе я запросив, щоб привітати з купою нових шанувальниць.
Не знаю, чи це має мене втішити.
Бріджертони, вибачте за затримку.
Клуб процвітає.
Раді це бачити. Вип'єш з нами?
Даруйте. Дружина передусім.
Прийшов містер Дандас, Вілле.
Містере Дандас. Налити вам чогось?
Ні. Ні, дякую.
Я швидко. Оскільки ви обоє тут.
Місіс Мондріч, чи знаєте ви про свою двоюрідну бабусю, леді Кент?
Кент, так.
Бачила її якось в юності. Дуже холодна леді.
Боюся, вона охолола ще більше.
Вона померла?
Вона нам щось залишила?
Вона залишила вам не щось.
Вона залишила вашому сину Ніколасу все.
І хоч ви маєте кількох кузин, які їй ближчі родички,
жодна з них не має сина.
А отже, Ніколас стане наступним Бароном Кентським.
Мабуть, це нам треба випити.
Не бігай. Бо почує тебе.
- Не зважай. - Не можу.
- Іди геть! Бо почує тебе. Цить. - Повір.
Ми займаємось куди важливішою справою, ніж вони там.
Зачинаємо наступника.
Ти ж знаєш,
що тим, що ти робиш, наступника не зачати?
Треба з чогось починати.
Я лише тиждень, як віконтеса в новому домі.
Сьогодні бал леді Денбері. Я мушу справити гарне враження.
БАЛ ЧОТИРЬОХ СЕЗОНІВ 1815
Сьогодні я хочу спробувати щось інше.
Леді Денбері, ви знову перевершили себе.
Як ви знаєте, перший бал — це вам не абищо.
Я ним не легковажу.
Цікаво, про що Віслдаун напише далі.
Сезон розпочався нуднувато.
Упевнена, вона щось знайде. Або вигадає.
Пробачте, міс. Ми не взяли вашу накидку.
Так, звичайно.
Гадаю, в цьому не буде необхідності.
Це на нас усі витріщилися?
Ревнощі, кохана, що ти — тепер моя.
Не на нас вони витріщаються.
Статки ще не мої, а вона вже їх тратить!
Ось що вона задумала.
Носити такий меланхолійний колір —
її прерогатива.
Я сказав графині, що в мене на батьківщині не...
Міс Фезерінґтон. Мої вітання вам.
Вам дуже личить сукня.
І вам, мілорде.
Я не про сукню, звісно, а до першої репліки.
Приємно бачити вас у вечірніх фраках,
які зовсім не схожі на сукні.
Ви справді любите вишивати?
Авжеж. Можна стільки всього зробити.
Наприклад?
Оскільки ви запитали,
стебловий шов, перевірений і надійний.
Прямий шов, затяганка, тамбурний шов.
Французький вузлик, якщо є сміливість.
О, так!
Я дуже люблю читати.
Може, й забагато.
Мама завжди каже відкласти книжки.
Не те щоб із читанням було щось не так.
Не впевнена, що вона думає. А ви читаєте?
Шов «ялинка», напівпетля.
Петля з прикріпкою.
А у вас є улюблений, міс Елоїзо?
Що... змінний шов.
Не знаю такого.
Це той, який змінює тему цієї бесіди на щось інше, ніж вишивка.
А, це жарт.
Як дотепно.
- Можливо... - Я...
Даруйте. Прошу. Що ви казали, лорде Барнелл?
Я хотів сказати, що краще нам піти,
бо ще забаримося
і дамо леді Віслдаун тему для пліток.
А оця? Хто вона?
Це, Ваша Величносте, міс Пенелопа Фезерінґтон.
Це її третій сезон.
Але є кілька чудових нових кандидатур
у фаворитки Вашої Величності, якщо ваша воля.
А чому я взагалі маю воліти когось обрати?
Ну, серед мам побутує деяка тривожність
через те, що ви ще не обрали діамант.
Діамант є тому й цінним, що він рідкісний.
Один діамантовий бал,
і тепер тривожні мами чекають на діамант щороку.
Я ще мала зебровий бал. Вони й на нову зебру щороку чекають?
Ви маєте рацію. Ви обрали діамант лише раз.
Гадаю, це леді Віслдаун
обрала діамант першого року.
Вона не помилилася щодо герцогині.
Міс Франческо, скажіть, які у вас зацікавлення?
Я граю на фортепіано.
Це пречудово.
А які ще у вас інтереси?
Фортепіано займає значну частину мого часу.
Думаю, лорд Файф хотів запитати, яка ви опріч своїх інтересів.
Так. Чого ви бажаєте?
Що зневажаєте?
Чим живете?
Я...
Думаю, я потрібна братові.
Даруйте, я на хвилинку.
Брате, я хочу побути наодинці.
Авжеж.
Боже. З Франческою все гаразд?
Їй потрібна хвилинка, як і мені.
І я хочу витратити її на танець зі своєю прекрасною дружиною.
Розважайтеся.
Втручання.
Пенелопо.
- Краще тут не затримуватися. - Чому?
Коли підпираєш стіни, їх стає важко покинути.
Що б ти не робила.
Принаймні стіни не запитують, чим я живу.
Не сподобалась бесіда з джентльменами?
Я очікувала на бесіду.
А не — що мене перевірятимуть,
як рідкісну комаху, що звивається під мікроскопом.
Не любиш привертати увагу?
Ні, не надто.
Може, ти дійсно рідкісна.
Схоже, всі Бріджертони народжені, щоб вабити око
так чи інакше.
Я теж не така, як мої сестри.
Часом це важко, правда?
Але вони чудові, кожен і кожна з них.
Знаю. Тобі пощастило.
І пощастило привертати стільки уваги.
Навіть якщо це дратує.
Бо декому уваги перепадає дуже мало.
Міс Франческо.
Потанцюємо?
Звісно, мілорде.
Краще тут не затримуватися.
Коли підпираєш стіни, їх стає важко покинути.
Усе добре, міс Фезерінґтон?
Так. Голова заболіла від холодного.
Від морозива
чи від милої міс із глузливою посмішкою?
Не хвилюйтеся. Мені було адресовано незліченне число кислих поглядів.
Я бачила куди гірші.
Лорд Деблінґ, я не помиляюсь?
І чому мені здається, що ви й самі
можете змусити когось скиснути, якщо схочете?
Я?
Що ж, гадаю...
Що ні.
Перепрошую. Я...
Який жах! Я така незграба.
- Прошу пробачення. - Лишенько.
Таке буває.
Міс Фезерінґтон, я знайду для вас служницю.
Будемо вельми вдячні.
Міс Каупер.
Шкода, що ти не обрала щось міцніше.
Може, якби не така дешева тканина,
сукня не порвалася б.
Пен, мені так шкода.
Деякі ночі бували пізніми.
Пен? Вигляд у неї був не дуже, ні?
Фезерінґтонова дівчина? Та яка різниця?
Краще розкажи про пізні ночі.
Хай би що з тобою сталося, цього сезону з тобою куди веселіше.
Даруйте.
Зараз буде, міс. Карету для міс Фезерінґтон!
Слухаюсь.
- Пен. - Коліне.
Що ти тут робиш?
Просто вийшов подихати повітрям.
А чому ти так скоро їдеш? Та ще й у такій чарівній сукні.
- Не глузуй, будь ласка. - Я? Глузую?
Запевняю, я це серйозно. Цей колір тобі пасує.
Добраніч, м-ре Бріджертон.
- Тобі не треба супроводу? - Не старій діві.
Ти не стара діва.
Три роки шлюбного ринку, і жодних успіхів.
Як ще це назвати?
Щось не так, Пен? Маю на увазі, між нами.
Я писав тобі цього літа, як і завжди,
і ти не відповіла. Мало хто відповів.
Але якщо ти хочеш, щоб я сказав це вголос,
я скучив.
Ти скучив?
Скучив, але ніколи не залицятимешся. Так?
Пен, я...
Я чула, що ти говорив на балі моєї мами минулого сезону.
Що ніколи не залицятимешся до Пенелопи Фезерінґтон.
Поговоримо без зайвих вух?
Бо я тебе соромлю?
Звісно, що не залицятимешся.
Я — посміховисько, навіть якщо зміню весь гардероб.
Я просто ніколи не думала, що ти такий жорстокий.
ЛЮБІ ЧИТАЧІ Й ЧИТАЧКИ, ПРИХІД ЗМІН
ЛЮТИМ
КОРОЛЕВА
Я НЕ БОЮСЯ ЗМІН.
СТАВ ГЕТЬ ІНШОЮ ЛЮДИНОЮ.
МІСТЕР КОЛІН БРІДЖЕРТОН.
До вас джентльмен, мем.
Леді Фезерінґтон, приємно познайомитися з вами.
Добридень, містере...
Волтер Дандас, есквайр.
Я працюю на Корону й забезпечую
гладкий процес спадкоємництва серед наших великих родів.
Зрозуміло.
А чим ми завдячуємо вашому візиту?
Мене повідомили, що ваш кузен Джек Фезерінґтон
поїхав з усіма вашими статками.
Так, сер. Мій кузен-крутій.
Жахливий брехун.
У мене є підписаний ним документ,
за яким маєток переходить тій з ваших доньок,
яка народить сина.
А, так, цей документ.
Він дійсний. Навіть зламаний годинник справний двічі на добу.
Досить небувала ситуація. Чи якась із ваших дочок при надії?
Сподіваюся отримати звістку з дня на день.
Зрозуміло.
Наразі Короні не відомо про іншого спадкоємця чоловічої статі.
Передати маєток іншій родині — непросте завдання.
Це буде велике потрясіння для Фезерінґтонів, суспільства
і, чесно кажучи, для мене.
Але якщо я виявлю, що цей такий зручний документ
є підробкою, перш ніж одна з ваших дівчат народить спадкоємця,
потрясіння уникнути не вдасться.
Що ж,
тоді це добре, що документ — не підробка,
і що мої дівчата кохають своїх чоловіків.
І справді, дуже добре.
Я навідаюся до вас невдовзі знову.
Який прегарний дім.
Гарного дня.
На щастя, цього сезону маю мало конкуренції.
Окрім Франчески, яка викликала великий інтерес.
Але я вважаю, що моє послання Пенелопі було чітким. Правда ж?
Думаю, з цим трюком твоє послання зрозуміли всі.
Ти проти?
- Ми ж не любимо Пенелопу. - Твій учинок був жорстоким і непотрібним.
Ти часто говориш, як тобі важко знайти чоловіка.
Але чи не здається тобі, що було б легше, якби ти проявляла менше прямоти?
Знайти чоловіка дійсно важко.
Але ще важче знайти подругу.
Після дебюту їх у мене обмаль.
І то — не щирих.
У дитинстві були.
Але сезону властиво сварити юних леді,
сіяти між нами розбрат.
Мабуть, я теж піддалась йому... раз
чи двічі.
Чи тричі.
Але твоя правда.
Суспільство не плекає між нами прихильності.
Гадала, це тільки я помітила.
Я намагалась подружитися з тобою торік.
Але ти мене відкинула.
Я тебе не звинувачую.
Я не завжди була доброю.
Але чим би Пенелопа не стерла вашу дружбу...
ти маєш рацію.
Вона не заслуговує на мою увагу
і твою.
Думаймо лише про себе.
Ми набагато цікавіші.
Я схильна погодитися.
Ти повернувся.
Як пройшли зустрічі?
З нашим ліжком не зрівняються.
Повернемося до нього?
Я мушу спершу дещо з тобою обговорити.
Твою матір.
Знаю.
Знаю. Вона робить усе, щоб відкласти переїзд.
Я поговорю з нею.
А якщо ні?
Твоїй матері так подобається роль віконтеси,
а я вже роками
дбала про Едвіну й керувала домом Шарм.
І я ще не бачила тебе таким щасливим,
як на медовому місяці.
Поставмо хоч раз на перше місце себе
і продовжмо його?
Ти впевнена?
У нас попереду ще ціле життя, щоб бути віконтом і віконтесою.
Зараз мене цікавить один обов'язок:
зробити спадкоємця-другого.
Хай твоя мати лишиться.
Не хочу говорити
про свою матір більше ні секунди.
Моя люба.
Розкажи, як тобі минулий вечір?
Сподобався перший бал?
Він минув... задовільно.
Моя люба,
думай про бали як про гру дуетом.
Коли граєш з іншою людиною, існує певна вразливість,
яка може лякати,
я так думаю. Але вона того варта,
щойно зустрінеш когось, з ким
створюєш несподівану гармонію.
Я не боюся балів, мамо.
Чи пошуків пари.
Те, що у вас із батьком, у Дафні й Ентоні —
достойне заздрощів,
але воно також рідкісне.
І я не певна, що мушу відчувати
метеликів чи несподівану гармонію, послуговуючись твоєю метафорою.
Але ти принаймні будеш відкритою, якщо кохання прийде до тебе.
Так?
Побачимо.
Мем?
Вас шукає віконтеса.
До вас гість, міс.
Вибач за раптовість.
Усе гаразд.
І вибач мої торішні черстві коментарі.
- Боляче бачити тебе сумною. - То не варто було приходити.
Я вже не той, ким був торік.
І точно не соромлюся тебе.
Якраз навпаки.
Я шукаю тебе на кожному світському заході, бо ти піднімаєш настрій
і змушуєш дивитися на світ зовсім по-новому.
Ти розумна, тепла і...
Я пишаюся, що ти моя добра подруга.
Було неприємно
дивитися, з якою легкістю ти повернувся на люди.
Коли я щороку молюся, щоб урешті теж відчути себе так
на шлюбному ринку, а комфорт так і не приходить.
Ну, якщо ти шукаєш чоловіка,
то дозволь тобі допомогти.
Як саме?
Цього літа я був у 17 містах
і дізнався, що шарму можна навчитися.
Коліне, не можна, щоб ти шепотів мені щось на кожному балі.
Це не знадобиться.
У нас будуть уроки.
І ти їх швидко опануєш, я впевнений.
Найбільше, чого я хочу —
повернути довіру єдиної людини, з якою я завжди
дійсно відчував, що мене цінують.
Що скажеш?
Я маю потиснути тобі руку?
Мабуть, це незвично,
але... хіба ми не друзі?
Друзі.
Скоро побачимося.
Це Віслдаун?
Любі читачі й читачки,
прихід змін
може бути нежданим, лютим і смертоносним.
Особливо для непідготовлених.
Авторці цієї хроніки видається,
що наша дорога знать від змін не відстає,
це точно.
Лорде Кент.
Вітаємо в новому домі.
Тим часом, інші міцно тримаються за те, що добре їм знайоме.
Особливо наша королева,
яка ще має обрати діамант.
Авторці цієї хроніки цікаво: її вагання
є симптомом стійкості чи страху?
Якщо останнього,
то гордість за минулі досягнення не принесе їй користі,
адже наші дебютантки готові до гри цього сезону.
Ваша подача, Ваша Величносте.
Схоже, леді Віслдаун знову грає в ігри.
Підіграєте їй, Ваша Величносте?
Я люблю ігри...
особливо тому, що так часто в них виграю.
Віслдаун вийшла рано.
Я читаю. Ти здуріла?
Кого-кого, а тебе цей номер має зацікавити, Пенелопо.
Віслдаун має що сказати про твоїх Бріджертонів.
Про Коліна, між іншим.
Що б вона не написала, це не правда.
Зайве казати, що авторка цієї хроніки теж готова до гри.
Я не боюся змін. Я їх приймаю.
Але є й такі,
хто зі змінами трохи перебирає міру.
Добрий день, сестро.
Брате! Добрий.
Де ти був?
Ніде. Що ти читаєш?
Нічого.
Віслдаун.
Там є дещо про тебе.
Але є й такі,
хто зі змінами трохи перебирає міру,
як-от містер Колін Бріджертон,
який, здається, став геть іншою людиною.
Але стає цікаво:
його нова вдача — справжній він,
чи тільки підступ для привернення уваги?
І чи знає відповідь сам містер Бріджертон?
Як ти?
Мені байдуже, що там про мене.
Але розорення міс Томпсон, тобто леді Крейн,
і те, що вона ледь не розорила тебе,
я їй ніколи не пробачу.
А ти...
здогадуєшся, хто вона?
Ні. Але повір, якщо дізнаюся,
то подбаю, щоб це її життя було розорено.
Переклад субтитрів: Юрій Бик