Коліне.
Дякую, що прийшла. Вибач, що в таку пізню годину,
але це не могло чекати.
У чому річ?
Пен, я...
Я не можу спати, не можу їсти.
Останні дні я ледь вичавлюю із себе слова.
Я тільки й думаю, як про...
Про що?
Наш поцілунок.
Про тебе.
Я так само.
Ти заполонив усі мої думки.
Коліне.
Повітряна куля була того варта?
Я впав з даху, перш ніж її побачив.
Повтори, що саме тобі сказала королева, люба.
Знову, мамо?
«Неперевершено. Блискуче. Браво».
Я питаю, бо це важливо.
Якщо королева обрала Франческу,
то вона й кавалерів їй підбиратиме.
З ким буде перший танець, сестро?
Може, танцюватиму за алфавітом.
- Привіт усім. - Пізно ти.
- Справді? - Щось не давало спати?
Та ні.
Я спав міцно.
Тільки-но притулився до подушки,
одразу ж поринув у цілковиту темряву.
Без сновидінь.
Мої вітання.
Брате, я знаю, про це не слід казати,
але ти проявив до Пенелопи велику доброту.
Чекає, поки служниці викинуть старий номер,
бо знає, що їй не можна читати Віслдаун.
Прикро, що вона таке написала
і що взагалі про це дізналася.
Перепрошую.
Думаю, Пенелопі дуже пощастило мати такого друга, як ти.
Так.
Вона...
дуже добра знайома
нашої сім'ї, звісно.
З тобою все гаразд?
Краще не буває.
БРІДЖЕРТОНИ
Любі читачі й читачки,
людство досягло надзвичайних звершень
у спробах позмагатися з природою.
Збудувало кораблі, щоб подорожувати світом,
замки, що майже сягають хмар,
а тепер — великі кулі, щоб підкорити небеса.
Але скільки б здобутків
не показували наші дебютантки королеві Шарлотті,
схоже, Її Величність цікавить лише одна з них.
Кавалер, за якого вийде міс Франческа
мусить бути багатим, красивим
і достатньо сановитим.
Як щодо лорда Деблінґа?
Чула, він дуже хоче одружитися цьогоріч.
Лорд Деблінґ одну половину свого часу присвячує природі,
а другу — розмовам про неї. Він зануда.
Викидати треба експресивно, леді Денбері.
Пробачте, Ваша Величносте. Думками я зараз деінде.
Я отримала повідомлення про небажаного гостя.
Бажаєте, щоб ваша королева прогнала його
на окраїни королівства?
Ні, не гайнуйте свій час.
Просто викиньмо це з голови.
І хоча інші юні леді можуть чубитися
за крихти після міс Франчески,
їм варто пам'ятати:
хто високо літає, той низько падає.
Я не матиму живота, коли буду в тяжі.
Я завжди була стрункою.
Живіт росте не від ваги,
а від самої дитини.
Що? Тобто все її тільце й голова буде в мені?
- Точно? - Не накручуйся.
Я певна, що твого синочка принесе золотий лелека.
Звідки ти знаєш, що сина?
Тиждень не виходила, а тепер говориш мені оце?
- Варлі, на кілька слів. - Так, мем.
Але перед тим, у нас гість...
до міс Пенелопи.
Елоїзо.
Я помітила, що тебе давно не бачили на людях.
Неприємно, коли про тебе пише Віслдаун.
Так. Неприємно.
Вона висловилася доволі жорстко.
Це було зайве, думаю.
Було б дивно, якби вона не прокоментувала.
Боюсь, це я винна, що про вас дізналися,
але знай, що я не зумисно.
- Я б усе одно не дорікала. - Я не зумисно.
Хочеш зайти?
- Маю кілька нових книг, які... - Ні.
Дякую.
У мене зустріч.
Але сподіваюся, ти знайдеш, що шукаєш.
З допомогою Коліна чи без.
Добридень.
...вона.
Згодна, люба. А де...
Добридень.
Рада тебе бачити.
Так, я теж радий тебе бачити.
І прошу вибачення, що не прийшов до тебе раніше.
- Це на краще. - Так?
А хіба ні?
Так.
Уроків більше не буде.
- Погоджуюсь. - Добре.
Але суто щоб уточнити, чому ти так вирішила?
Через те, що між нами сталося?
Ні.
Але запевняю, таке більше не повториться.
- Звісно. І вибач, що... - Вибач, що попросила.
- Не вибачайся. Так, але... - Ти вибачився.
Так.
Уроки.
Ти казала, що їх більше не буде.
Не буде.
Про нас написала Віслдаун. Я зганьбила себе і свою сім'ю,
а якщо продовжимо, то ще й тебе.
Так. Це дуже...
розумно.
Може, нам поки краще не бачитись.
О, авжеж.
Треба думати про перспективи.
Це важливо.
Їх було мало і стало ще менше, але
- я мушу постаратися. - Неодмінно.
Що ж...
Я вже піду, не заважатиму.
- Я сама піду. - Пенелопо. Я...
Сподіваюся...
Я дуже хочу, щоб ти була щаслива.
Дякую.
За всю твою доброту.
Якщо я вийду заміж, то завдяки тобі.
Гадаю, він може виявитися найзавиднішим лордом сезону.
І особисто мені його турбота про природу здається дуже милою.
Турбота — це одне. Зацикленість — зовсім інше.
Схоже, він їсть лише овочі.
Лорд Деблінґ чітко заявив про намір одружитися цього року.
І я чула, що він напрочуд майновитий.
Той, що говорить з птахами?
Крессидо, знаєш, що люди скажуть,
якщо ти знову не одружишся?
Якщо скоро не знайдеш чоловіка,
нам з батьком доведеться знайти його для тебе самим.
А наскільки він, власне, майновитий?
Насолоджуєтеся вечором, мілорде?
Більше, ніж вони, це вже точно.
Я, без сумніву, воліла б бути хижаком, а не здобиччю.
Шкода, що твої сестри зайняті.
Якби були тут, ти мала б за ким ховатися.
Я не можу вічно сидіти вдома.
Скоро їх відволіче новий скандал.
Що ж, нехай. Просто не привертай уваги.
Думаю, я знаю, в якому кутку сховаюся.
Якщо хтось питатиме, мене нема.
Тобі варто знати. Я говорила з Пенелопою.
Справді?
І що вона сказала?
Ну, я вибачилася, що розкрила ваш секрет.
А, зрозумів.
- Дякую. Перепрошую. - Я...
Схоже, милість королеви творить свою магію.
Атож. З нашої вітальні цілий тиждень не зникають кавалери.
А хто саме?
Барон Гарві, лорд Ґодвін, містер Форд.
Я так і думала.
Лорди нижчого рангу вічно прибігають першими.
Коли вони наситяться,
вас удостоять візитами й вищі лорди.
Але є ймовірність, що коли Її Величність відчує, що ви готова,
то познайомить вас
з лордом найвищого рангу.
Можливо, близьким другом сім'ї.
Так було з Дафні й принцом, але
як і Дафні,
ти не мусиш виходити за того, кого обере королева.
Просто слухай своє серце.
Я саме думала, чи вона мене з кимось познайомить,
і вважаю, що він буде найкращою парою для мене.
Бо так легше?
Бо я довіряю королеві.
Леді Бріджертон. Леді Денбері.
Міс Франческо, приємно вас бачити.
Я лорд Катбілл, граф.
- Міс Фезерінґтон. - Мілорди.
Насолоджуєтеся вечором?
Шукаєте, хто б іще допоміг вам знайти чоловіка?
Хай щастить в обох починаннях.
Місіс Мондріч.
Леді.
Бріджертоне.
М-ре і місіс Мондріч.
Маєте дуже шляхетний вигляд.
А що, ні?
Оцінюєте свою ученицю?
Бачу, зі статками і гарним смаком
у ваш дім прийшли й плітки.
Не виніть мене,
я дізнаюся з Віслдаун багато нового.
Та я не вважаю ваші дії обурливими, як інші,
а радше тактовними.
Навіть галантними.
Допомагати друзям у біді — ознака доброго чоловіка.
І завдяки вашій доброті
вона швидко знайде собі чоловіка.
Так.
На це ми, звісно, і сподіваємось.
З радістю, так.
Чудово.
Леді Денбері. Як ся маєте?
З вами все добре чи...
Заждіть.
Ви — як відкрита книга, містере Бріджертон.
Використовуєте мене, щоб відбитися від небажаної уваги голодних мам.
Перепрошую.
Але, здається, спрацювало, тому також дякую.
Тоді на знак удячності
прогуляйтеся зі мною залою.
Мені теж не завадить відволіктися.
Матиму за честь.
Вітаю, міс Фезерінґтон.
Добрий вечір.
Насолоджуєтеся вечіркою?
Страшенно. А ви?
Скоріше так.
От тільки почуваюся, як здобич.
Тому прийшли в мою схованку?
Ласкаво прошу.
Хоча, як правило, сюди приймають лиш невдах та ізгоїв.
Не пожалієте втікача?
Боюся, зараз можу жаліти тільки себе.
Але можу заразити вас своїми емоціями.
Либонь, ви скоїли щось жахливе.
Я перестав уживати м'ясо тварин,
і за цей гріх мене ледь терплять.
Не читаєте леді Віслдаун?
Ні.
Вона писала про вас?
- Так. - І що вона написала?
Що я скористалася допомогою кавалера, щоб знайти чоловіка.
Леле.
- Це похвально. - Що я дурепа?
Що відійшли від стада,
хоч і ризикували стати мішенню.
Точно, як він.
Він мертвий.
Так.
Але хоча б потрапив на вечірку.
Досить нудну, якщо чесно.
- Вибачте. Сказала зайве. - Не вибачайтеся.
Насправді ваша відвертість неймовірно освіжає.
Я вирішила, хто буде моїм чоловіком.
Чудово. А він знає, що стане твоїм чоловіком?
Лорд Деблінґ.
Натураліст?
Ти сказала це з таким подивом.
Ну, просто тебе не надто цікавить природа.
Чи тварини. А це два його великі захоплення.
Мене вельми цікавлять тварини.
- І гарне хутро. - Йому цього не кажи.
Не треба мені цих деталей.
А він хіба
не мав учора з Пенелопою тривалої бесіди?
З Пенелопою? Та годі тобі, Елоїзо.
Я, як і ти, маю намір бути доброю до неї,
але я впевнена, лорд Деблінґ сприймає її як
ще одну поранену істоту, яка потребує захисту.
А отже в мене буде добросердий чоловік.
Можливо. Але мушу попередити,
що Пенелопа не така беззахисна, як здається.
Я теж.
Не всім щастить мати таку прихильну сім'ю, як твоя.
Шлюб — мій єдиний шанс на таку прихильність.
Лорд Деблінґ — добродушний,
і, головне, я обрала його сама.
Допоможеш мені?
Можу позичити тобі книжки з природничої історії.
Ідеально.
Моя мати мала п'ятьох хлопців. Приймала це щоразу.
Хіба що не зі мною.
Ну ж бо. Пийте.
Ти ж не серйозно. Воно смердить...
тухлим яйцем!
Не вигадуй. Ви ж обидві хочете сина.
Можете відчути легкий тиск у животі.
Не таке й погане.
На диво солодке.
Горщик!
Підходьте-підходьте!
І побачите, як людина спробує злетіти в небо
до небачених раніше висот!
Думала, вона буде більшою.
Оце так агрегат.
Атож.
І оскільки тобі вже ліпше — у стані повної бойової готовності.
Про що вони?
Видно, вони великі любителі повітряних куль.
Хто б міг подумати?
Хочу стати капітаном кулі.
- Думаю, це зветься «аеронавт». - А я думаю, ти всезнайка.
Ти підеш пізніше?
- Вибач. - Так.
...підходьте! І побачите, як людина спробує злетіти...
Розглядай солодке, щоб не бачили, що ми говоримо.
Звісно.
Нудно.
Боюся, вона дуже солодка.
Як ти?
Все добре.
На диво добре.
Коліне, мною зацікавився лорд Деблінґ.
Було схоже на те у Стовеллів.
Це все твої уроки.
Я сумувала.
Але завдяки їм я перестала хвилюватися
про те, як мене сприймають інші, і... просто була собою.
Тебе тягне до нього?
Рано казати.
Але в нього, схоже, рішучий характер.
І вигляд має не найгірший.
Дякую.
У мене цукор на лиці?
Ні.
Уже немає.
Побажай удачі.
Удачі.
Вже натягнуті.
Я вже маю думку про ту смішну птаху
з твоєї книги.
Досить мила, до речі.
Шкода, що їм загрожує вимирання.
Велика гагарка? Раджу не називати справу життя
лорда Деблінґа «смішною».
Надіюсь, він хоче говорити про птахів, а не кулі.
- Хоча і ті, і ті літають. - Гагарка не літає.
- Міс Каупер. - Міс Бріджертон.
Добридень.
Чудова куля, чи не так?
Ви колись літали на повітряній кулі?
Ні.
Я люблю такі дикі місця,
що назад на кулі повернутися не вийде.
Там геть жодної цивілізації.
А чому ви втікаєте від цивілізації, мілорде?
Шукаю природну красу,
дивовижних істот,
місце, де мене не знайде сім'я.
Ви не ладнаєте із сім'єю?
Поладнати з моєю сім'єю — все одно, що змусити верблюда
пройти крізь вушко голки.
Аби так сильно не зменшуватися, я давно вирішив торувати свій шлях
якнайдалі від них.
Якщо ви мене розумієте.
Розумію, як ніхто.
Міс Фезерінґтон.
Підходьте.
Мілорде.
Не хочу заважати.
Дурниці.
Я збираюся в нову подорож лише зі своєю командою.
Ви ж не відмовите мені в компанії, поки я тут.
Звісно, що ні.
Елоїзо?
Що то був за птах, про якого я розповідала?
Велика гагарка.
Я докладаю всіх зусиль, щоб велику гагарку не винищили.
Вона під загрозою.
Знаю. Це так жахливо.
Вони паруються на все життя.
- Це так... зворушливо. - Зворушливо.
Я люблю птахів.
Також.
Але вам не здається, що найгарніші птахи
часом найпоширеніші?
Не варто забувати про горобців.
Гадаю, не варто.
Так, пані і панове, вона тут!
Повітряна куля Гокінса!
Бріджертоне.
Я знав, що ти будеш тут, дивуватимешся людській винахідливості.
Ти любиш вигадливе.
Це тому ти надумав стати заклиначем шлюбів?
З цим покінчено.
Приємно повернутися.
Вилізьте й схопіть оцей.
ЛАСОЩІ ГАМФРІ
Що це було?
Мене щойно запросили на полювання.
Ти у своїй стихії, коханий.
Думаю, я починаю звикати до цього світу.
Хоча й сумую за клубом.
Я заходив, але це не те саме, що провести там вечір.
А мені з усіма цими подіями бракує часу вдома.
Ми мусимо нині йти на бал?
Яке в нас правило?
Ми можемо робити все, що захочемо.
Вони такі апетитні.
- Дякую. - Дякую.
Підводьте дітей ближче,
щоб вони добре роздивилися цей дивовижний витвір науки...
Річ у теплі й горінні.
- Так вона рухається? - Так, надувається...
Оскільки я знайшов міцнішу й легшу тканину,
то мав би залишатися в повітрі
понад дві години!
Дві години?
Вітрильник може доплисти до самої Америки.
І ним можна керувати.
Можна чи ні, а це корисний транспорт
для втечі від нетерплячих мам зовні.
Пробачте. Я думав, ви...
Чоловік?
Чому?
Бо леді не може цікавитися інженерією?
Яка користь з цієї кулі, лорде Гокінс?
Даруйте, але цей намет — повітряна куля?
Бо ви тут усі мов у хмарах витаєте.
Винахідливість цієї людини призведе до прогресу на практиці.
Я прийшла послухати когось, хто мислить інакше,
а не вкотре вислуховувати, що для нас недосяжне.
Дякую, міледі.
Що ж. Так...
Ви хотіли ще щось сказати чи...
Ні. Зовсім ні.
Цікаво послухати лекцію.
Дуже люблю дізнаватися про захоплення інших.
Як я вже казав...
Міс Франческа, Ваша Величносте.
Міс Франческо,
хочу познайомити вас зі своїм добрим другом.
Лорд Самадані живе у Відні,
але я попрохала його приїхати спеціально на зустріч з вами.
Він — маркіз.
Мілорде.
Міс Франческо.
Я багато чув про вас.
Сподіваюся, не розчарую.
Я впевнений, що ні.
Перша іскра приязні.
Так електризує, правда?
НЕЗВИЧАЙНА НОВАЦІЯ ПОВІТРЯНА КУЛЯ ГОКІНСА
Я проводжу надворі майже весь свій час.
І, між іншим, добре призвичаююсь
до світу природи у всій його красі.
Невже, міс Каупер?
І я.
Також.
Набагато більше люблю природний світ, ніж неприродний.
Я нічого не обожнюю так сильно...
як траву.
І чим же вам так подобається трава, міс Фезерінґтон?
Вона така...
зелена.
Так, досить зелена.
Ясно. А коли це було?
Я б сказав, десь шість-сім місяців тому.
Той Деблінґ якийсь трохи чудний, ні?
Захоплення в нього точно дивні.
Але нічого непристойного.
Окрім його непристойної любові до овочів.
Так. Але з такими багатствами, як у нього,
йому пробачать буде-яке дивацтво.
Він нагадує мені садівників з Франції.
- Думаю... - Гадаєте, це нормально?
- Прив'яжіть отут. - Пориви жахливі.
- ...від вітру. - Тримайте. Хапайте гайдроп.
- Так. Вирівняйте, як зможете. - Перенесіть.
- Що ви бачите? - Бачу...
ГАЙД-ПАРК, ЛОНДОН ОДИН ШИЛІНГ!
Трохи виривається, га?
ІГРИ Й ІГРАШКИ МУРА
Лише один шилінг.
Я не проти!
Ти впевнений, що варто робити це тут? Якось трохи... вітряно.
Мушу відчути твої губи.
Ти ще не була такою... розхристаною.
Це комплімент?
Чекай!
Як мій костюм?
Ой! Спокійно!
Тримайте!
Не можу! Не виходить!
Вистрибуйте!
Допоможіть! Негайно!
- Допоможіть! - Здуває!
Всі, хто може! Ну ж бо!
Тягніть!
Боже!
Міс Фезерінґтон!
Тягніть!
Один, два, три! Тягніть!
Тримайте!
- Прив'яжіть. - Пускайте, сер.
Пускайте!
І Гокінс полетів у небо!
Браво.
Молодець, Бріджертоне.
Так.
Гарна робота!
Ви герой!
- Усі постарались. - Ви такий сильний.
Я вражена, м-ре Бріджертон.
Неймовірно!
Що ж,
захоплива була розвага, правда?
Добре, що всі цілі.
Хто сказав?
Що трапилось?
Моя щиколотка. Здається, її зачепила мотузка.
Тримайтеся.
Вам треба сісти.
ЛОРД І ЛЕДІ ГОКІНС ПРЕЗЕНТУЮТЬ БАЛ ІННОВАЦІЙ, 1815
Нині ти мене супроводжуєш?
Скоріше використовую тебе як щит.
Дякую.
Ти досі ображаєшся?
Ні, Елоїзо. Усе добре.
Я просто задумався.
Може ж чоловік задуматися?
Думаю, це ваше.
Дякую.
На щастя, тепер усі говоритимуть про м-ра Бріджертона і кулю,
а не м-ра Бріджертона і тебе.
Так, мамо.
Леді Фезерінґтон, дозвольте продемонструвати.
Сер Гамфрі Деві називає це лампою.
Ні.
Ти мусиш потанцювати з лордом Деблінґом.
Я знаю, мамо. Я стараюся.
Я можу здаватися суворою, Крессидо,
але знала б ти, як твій батько тримає мене у вузді...
Він зменшив наші виплати вдвічі.
Може, доведеться вдягати ці сукні вдруге цього сезону.
Містере Бріджертон.
Я в захваті від вашого героїзму.
А танцюєте ви так само героїчно?
Лорде Деблінґ, дякую вам ще раз, що порятували мене у важку хвилину.
Будь ласка, міс Каупер.
З вами вже все добре?
Щиколотка сильно болить.
Але танцювати я все одно можу.
Ти вже думала про своє весілля?
- Що вдягнеш? - Так. У мене все детально сплановано.
Я дуже радий, що Її Величність нас познайомила,
бо нас об'єднує дещо неймовірне.
Семеро братів і сестер.
Сім — справді рідкісне число.
Ви, певне, теж не знаєте спокою.
Це правда.
Я дуже люблю свою сім'ю, але...
коли ми збираємося разом, мені буває самотньо.
А я думаю, все навпаки.
Ба більше, і сам хочу мати вісьмох дітей,
щоб у моєму домі ніколи не вщухали розмови.
Даруйте, я на хвилинку.
Негідник!
Перепрошую.
Так, справді.
Шукаєте другу рукавичку?
Ні. Але дякую, що допомогли раніше.
Ну, дехто не може не бути героєм.
Я шукаю свою доньку.
Пам'ятаю це відчуття. Мої вже покинули родинне гніздо.
Хіба це назавжди?
Мабуть, що ні.
Гніздо — це лише гілки й листя.
Воно стає домом, коли поруч діти,
тобто завжди,
бо вони у вашому серці всюди.
Здається, ми не знайомі.
Маркусе.
Ти приїхав.
Бачу, ви вже зустріли мого брата.
Брата?
Лорд Маркус Андерсон.
Радий офіційно познайомитися.
Вайолет Бріджертон. Леді Бріджертон, вдова. Раніше.
Так, Маркус щойно приїхав.
Просто в гості.
Не знала, що у вас є брат.
Що ж, ласкаво просимо в Мейфер, лорде Андерсон.
Дякую.
Мені вже тут дуже подобається.
Там така задуха.
Так, нема чим дихати.
Добрий вечір.
Добрий вечір, сер. Пробачте. Я хотіла...
Побути в тиші?
Я шукав її весь вечір.
Може, насолодимося нею разом?
Перепрошую.
Вітаю ще раз.
Здивована бачити вас тут.
Адже бальна зала — улюблене місце мам для полювання.
Взагалі-то, я ступив у це гніздо матерів і гадюк, щоб знайти вас,
і сподівався представитися, як годиться.
Бенедикт Бріджертон.
Я знаю ваше ім'я.
Воно у всіх на вустах, бо ви з братом — серед героїв дня.
Я була вражена.
Кажете, що пом'якшали до мене,
бо я посмикав за мотузку?
Я здивований.
Думав, ви з тих жінок, що більше цінують ідеї, ніж грубу силу.
Значить, думали неправильно.
Нічого не маю проти грубої сили.
І навіть надаю їй перевагу над пустослів'ям.
Леді Тіллі Арнольд.
Леді? Ви заміжня?
Була заміжня.
Він помер.
Мені дуже шкода.
Дякую.
Я була в жалобі не один сезон
і не поспішаю з пошуками чоловіка,
тож не бійтеся, не заманю вас під вінець.
Я вас не боюся.
А це ви...
дарма.
Містере Мондріч.
Це досі ваш заклад?
Лорде Ґеррет. Так і є.
Ну. За майбутнє полювання.
Я дуже на нього чекаю.
Містере Мондріч, якщо хочете бути серед знаті,
то не можете далі керувати цим місцем.
Члени вищого суспільства не працюють.
А хіба бути частиною цього світу не означає мати свободу дій?
Усе має межі.
Якщо стріляєте так, як наливаєте, сподіваюсь, зустрінемося на ловах.
...хоробрий.
Дійсно, містере Бріджертон, де ви знайшли таку сміливість?
Гадаю, що сміливість...
є в кожному з нас.
Якщо ми чесні із собою і своїми почуттями,
то здатні на все.
Пробачте, леді.
Лорде Деблінґ.
Міс Фезерінґтон.
Норовливі кулі вас більше не займали?
Наразі ні.
Даруйте, маю віднести міс Каупер лимонад.
Лорде Деблінґ.
Боюся, я не була з вами чесною.
Про що ви?
Про...
траву.
Я не люблю її.
І не ненавиджу, але більше люблю приміщення.
Зрозуміло.
Людина, якою я була вдень...
Я прикидалася кимось іншим.
І більше не хочу цього робити.
Насправді я люблю суспільство і плітки,
хоч часом і ховаюся на вечірках.
Я більше люблю читати, ніж досліджувати природу,
я люблю спостерігати за птахами, але зі свого підвіконня, я...
зараз надто багато виправдовуюсь.
Скільки ж вас там всього?
І де ви їх усіх ховаєте?
Вас не турбує,
що я не хочу проводити час, вивчаючи дику природу?
Боже, ні.
Якби я говорив лиш про природу, мене б ніхто не запрошував.
Я не хочу залицятися до когось такого самого, як я.
Я хочу бути з людиною, яка знає, хто вона,
і приймає свої особливості, як це роблю я.
Як це робите і ви теж.
- Це була випадкова справа. - О, так.
Нарешті ти вільна. Я так нудилася весь вечір.
Він от-от повернеться.
Я впевнена.
Може, це на краще.
Овочева дієта тобі не підходить.
Коліне.
Ти бачив Франческу?
Ні.
Можна дещо спитати, мамо?
Що завгодно, любий.
Поки ти перебираєш підхожих кавалерів для Франчески,
що, сподіваєшся, вона знайде?
Я бажаю Франчесці того ж, чого хотіла і для себе,
для Ентоні, для Дафні.
Пристрасті, захоплення, кохання, яке викликає трепет.
Думав, ти вважаєш, що велике кохання будується на дружбі.
Так і є. З цього почали ми з батьком.
Але це рідкість, щоб усе почалося з дружби,
і щоб обидві сторони відчували щось більше.
А як ви з батьком знали, що це взаємно?
Бо він наважився запитати.
Що ж,
сподіваюсь, Франческа теж наважиться, якщо знайде щось подібне.
Я також.
Авторка цієї хроніки вірить, що всі найвидатніші винаходи —
ніщо інше, як спосіб відволіктися від того, що притаманне нам найбільше.
Коліне.
Нарешті вільний від прихильниць.
Усе гаразд?
Мені треба поставити тобі одне запитання.
Від наших інстинктів.
Вроджених тваринних імпульсів,
що присутні навіть у найінтелігентніших з-поміж нас.
Бо врешті-решт...
Коліне.
...наша природа завжди бере гору.
- Я... - Міс Фезерінґтон.
Гадаю, час на танець.
Авжеж, мілорде.
М-ре Бріджертон.
Схоже, інстинкти лорда Деблінґа
змусили цього природознавця обрати собі найнесподіванішу пару сезону —
міс Пенелопу Фезерінґтон.
Мені це ввижається?
Мене нудить.
Мене теж.
Мене справді нудить.
Думала, ви обидві перестали пити зілля.
- Перестали. - Ну, тоді...
Скажу лише,
що авторка цієї хроніки заінтригована.
Бо в битві між людиною і природою
цілком очевидно, що ця битва насправді
точиться між людиною
і нею самою.
Переклад субтитрів: Юрій Бик