Zpomal trochu! Nesmím spěchat, jsem v očekávání.
To nevíš jistě.
Zvracela jsem celou noc.
Nemělo by ti být nevolno spíš po ránu?
Co je? Dostala jsem zprávu od Varleyové.
Zrovna jsem spala.
Podívejte. Vaše sestra má návštěvu.
Přinesl jsem vám rostlinu,
abyste si mohla užívat přírodu i z parapetu.
Děkuji.
Co je to za druh?
Proč zrovna ona?
Musí ho nějak vydírat.
Nebo věznit ve skříni.
Že by taky použila nějaký lektvar?
Požádala o pomoc Colina Bridgertona.
Lidé udělají cokoliv, aby s nimi byli spojováni.
Teď budu muset dokončit, co pan Bridgerton začal.
Lorde Deblingu.
Mé další dcery šly náhodou kolem
a chtějí vás pozdravit.
Dobrý den.
Hezké dopoledne.
Jsme rádi, že jste tu.
Penelope většinou tráví svůj čas čtením tady u okna,
ale díky vám teď stojí zde uprostřed místnosti.
Vážně? Proč jste si oblíbila zrovna toto okno?
Je to sofa obzvláště pohodlné?
Nijak zvlášť. Spíš si užívám ten výhled.
Už mě ale začíná unavovat.
Raději jsem zde s vámi.
Věděla jsem, že tě najdu tady.
Nalezla jsi mě.
Očekáváme markýze Samadaniho. Má dnes dopoledne navštívit Francescu.
Přivítáš ho s námi?
Podle mě bych se téhle návštěvy účastnit neměl.
Jistě bych snědl všechny sušenky a na něj by nic nezbylo.
Drahoušku... když ses včera na plese ptal,
jestli z přátelství může vyklíčit láska...
Chtěl ses mi s něčím svěřit?
Cením si tvého zájmu, máti,
ale byla to čistě teoretická otázka.
Jen chci pro Francescu to nejlepší.
Dorazím později.
Dobrá.
BRIDGERTONOVI
Nejlaskavější čtenáři. Mám na tebe otázku.
Co je hlavní hybnou silou, jež nás vede na cestě životem?
Jste můj advokát a vaše další slova rozhodnou, zda jím i zůstanete.
Vše zařídím a vrátím se.
Také jste mě přišel odírat?
Nikoliv, přišel jsem se vám dvořit.
Pane Bridgertone...
O dvoření já nemám zájem.
Náš rozum...
nebo srdce?
A chudák bratránek opáčil:
„Nehodlám to zpochybňovat, když to tvrdíš už deset let.“
Znamenité.
Než mě ovšem unudíš k smrti,
pověz, čemu vděčíme za tvůj návrat do Londýna?
Odpusť mi to předvádění.
V mém venkovském sídle mi dělá společnost jen služebnictvo.
To nedostatek společenského vyžití mě přitáhl zpět.
Nemluvě pak o nedostatku dam.
V tom případě si nebudeme překážet.
Jsem velmi zaneprázdněná,
takže můžeš trávit čas
s kolika dámami
jen budeš chtít.
Nejsou-li srdce s rozumem zajedno,
každičká volba může být utrpením.
Jsou však i tací, jejichž mysl a city se těší harmonii,
jako Její Veličenstvo královna Šarlota.
Po plese lorda a lady Hawkinsových se zdá, že se z jejího zářivého diamantu,
slečny Francescy Bridgertonové,
možná stane nová markýza Samadaniová.
Vychvaluje vás až do nebes, Veličenstvo.
To vidíš na takovou dálku?
S trochou cviku člověk zvládne cokoliv.
V tom případě jsem ráda, že jsme tak zběhlí v pořádání soaré.
Měli bychom nějaké naplánovat.
Na oslavu příznivých zpráv.
A možná slečně Francesce zajistíme svatbu?
Ustup ještě o krok.
Máš mě přečtenou jako ty Listy.
To, co nám všem dokázalo rozbušit srdce,
je však stále ještě může zlomit.
Sezóna přeci jen teprve začíná a citům člověk neporučí.
To je ten dezert?
Prý se mu říká mille-feuille.
Kuchař se ptal v kuchyni lorda Samadaniho,
aby mu byl po chuti.
Doufám, že jeho snaha nepřijde vniveč.
Lord Samadani vůbec nemusí dorazit.
- Máte návštěvu. - Jistě! Ať ráčí vstoupit.
Vítejte u nás, lorde Samadani.
Náš kuchař připravil vaše oblíbené mille-feuille.
Tohle není lord Samadani.
Odpusťte nám, prosím.
To já bych se měl omluvit.
Přišel jsem navštívit jednu z vašich dcer.
Mou dceru Francescu?
Tak slečna Francesca...
John Stirling, hrabě z Kilmartinu.
- Ráda vás poznávám. - Nápodobně.
Narazili jsme na sebe na plese Hawkinsových,
ale neměli jsme příležitost se formálně představit.
Chápu.
- Smím vám chvíli dělat společnost? - Budu ráda.
Vůbec se s ním nebaví.
Já žasnu.
Myslela jsem, že je třeba důvtipu a žertování,
ale naprosté ticho je mnohem účinnější.
Možná si to užívají.
Jak se ale poznají, pokud budou mlčet?
A navíc dorazil bez formálního představení.
Máme další návštěvu, milostpaní.
Lord Samadani pro slečnu Francescu.
Dobrý den, lady Bridgertonová.
Dobrý den. Donesu vám něco sladkého.
Pane Bridgertone. Slečno Bridgertonová. A vy budete slečna Hyacinth.
Takový elegán!
Moc rád vás vidím, slečno Francesco.
Dobrý den, lorde Samadani.
A my se nejspíš neznáme, lorde...
Kilmartin.
Zrovna jsem byl na odchodu. Nechci vás rušit.
Na shledanou.
A to už je třetí, kdo ti radil vzdát se klubu?
Zdá se, že k tomu mají co říct všichni členové smetánky.
Údajně si o mě dělají starosti.
Stěží to myslí upřímně,
ale když jim vyhovíš, jistě se pak zaměří na něco jiného.
Takže bych je měl poslechnout?
Zahodit, co jsme vybudovali?
Neříkal jsi náhodou, že máme přijmout tenhle nový život?
Proč se zatěžovat podnikem, který jen způsobuje nedorozumění?
Já v tom mám jasno.
Svůj klub si nechám.
Svou sbírku buduji od roku 1790
a došel jsem k názoru, že ji konečně zpřístupním veřejnosti.
Jsme v knihovně, mamá. To si ani nemůžu prohlížet knihy?
Musíš se soustředit.
Dnes se starej pouze o lorda Deblinga.
Je to kniha o severu, kam se hodlá vydat.
Tak ať ti o něm povypráví on. Muži ženám rádi něco vysvětlují.
Pokud si o tom načteš z knihy,
bude se cítit zbytečně a nesvůj.
Dobré odpoledne.
Vy si čtete o pověstném Severozápadním průjezdu?
- Ano, připadá mi... - Nesmírně matoucí.
Ta cesta nám vůbec nejde do hlavy.
Mohl byste nám ji osvětlit?
Knihy jsou fascinující.
Do své sbírky jsem jich zařadil přes tisíc.
Co víc by si taková kniha mohla přát?
Pravda.
Pochybuju, že kdokoliv v této místnosti někdy nějakou knihu dočetl.
Možná sem zanedlouho přibude ta o mně.
Tragédie o staré panně,
jejíž otec ji provdá za jednoho ze svých postarších přátel.
To zní jako německá literatura.
Také jsem s tím balónem pomohl,
tak proč všechny dámy třepetají vějířem jen vaším směrem?
Nepoctil byste nás zítra svou přítomností,
pokud vás neobklíčí obdivovatelky?
Hodláme se oddat nevázanému veselí.
Asi vaše pozvání přijmu.
Trochu veselí bych teď ocenil.
Hledáte někoho?
Ne. Jen...
se kochám knihami.
Co čtete nejraději?
Strhující příběhy i literaturu faktu.
Musím se ovšem přiznat, že nejčastěji se vracím ke knihám
o lásce.
A čím vás tyto příběhy tak přitahují?
Vyprávějí o lidských poutech
a nadějích na lepší život.
Musím znít neskutečně povrchně.
Rád se dozvídám, že máte nějakou vášeň.
A že vám přináší radost jako mně můj výzkum.
V tom jsme si podobní.
Existuje nějaká kniha,
ve které muž vyrazí na velmi dlouhou cestu
a jeho žena se zatím s radostí stará o sídlo?
I když takový příběh by asi nikoho neoslovil.
Možná ano.
Kdyby jeho manželka měla vlastní zájmy,
mohli by spolu být šťastní.
Pragmatický, ale zároveň blažený sňatek?
To zní dobře.
A mohu-li být tak troufalý... Jak by tento fiktivní gentleman
danou slečnu požádal o ruku,
kdyby neměla otce ani bratry?
Kdybyste tu knihu tedy psala vy.
No, nejspíš by musel oslovit její matku.
Chápu.
A s matčiným požehnáním
by si ho podle vás vzala?
To se budete muset dočíst sám.
Děje se něco? Vypadáš...
Obávám se, že dnes nejsem ve správném rozpoložení.
Nechceš se alespoň dívat?
Když už jsi zaplatil.
Dobrá.
Dobrý den.
Jestli tě markýz na královnině plese vyzve ke druhému tanci,
jasně tím projeví svůj zájem.
Uvidíme, zda mě vůbec vyzve k tomu prvnímu.
Něco mi říká, že ano.
Pokud ale jeho zájem neopětuješ a...
To je lord Kilmartin.
- Znáš jeho rodinu? - Moc ne.
Drží si odstup a do společnosti příliš nechodí.
To tě tolik zaujal?
Dobrý den, můj pane.
Slečno Francesco. Lady Bridgertonová.
Naposledy jste od nás odešel dost náhle.
Měla jste další návštěvu.
Doufala jsem, že se alespoň uvidíme na včerejší výstavě.
Ne, společenské události moc nenavštěvuji,
pokud si to nežádají dobré mravy.
Chápu.
Takže jste se i teď zastavil na slovíčko
jen ze zdvořilosti?
No... jestli se nepletu, vy jste zastavila mě.
Příjemná hudba, že?
Mně tak rozhodně nepřijde.
Má příliš vrtkavé tempo.
Sotva porozumíte melodii, je konec.
Ve tříčtvrťovém taktu by zněla mnohem lépe.
Člověk by si ji pak mohl... vychutnat.
Děkuji za osvětlení.
Omluvte mě.
Ne, nezaujal mě, když to chceš tolik vědět.
Návštěva pro slečnu Cowperovou.
Eloise.
Cressido. Lady Cowperová.
Máte velmi útulný domov.
Je to tady...
jako někde v muzeu.
Zrovna přijímáme návštěvy.
A já přišla navštívit Cressidu,
pokud tedy mohu.
Děje se něco?
Jsi v pořádku? Včera ses chovala trochu zvláštně.
Nikdo ze známých mě doma ještě nenavštívil.
Vážně?
Nemůžu jim to zazlívat.
Vypadá to tady... spíš jako v nějakém mauzoleu, že?
Jsi v pořádku?
Říkala jsem jí, že přijímáme návštěvy.
Očividně jsi to neřekla dost jasně.
Mohu mluvit se svou dcerou, slečno Bridgertonová?
- O samotě. - Jistě.
S tou Bridgertonovou se okamžitě přestaneš stýkat.
Rozumíme si?
Opravdu se nedostaneš na tu dnešní večeři?
Dvě třetiny lordů k nám přestaly chodit.
Dokud to nějak nevyřeším,
nemůžu si najmout výpomoc.
Možná kdybych sehnal nového dekoratéra nebo kuchaře...
Určitě na něco přijdeš.
Na svých cestách Evropou jsem na Balkáně potkal jednu Řekyni.
Když jsem se s ní... seznamoval, můj soukromý učitel dělal, že nic nevidí.
Šest měsíců v kuse. Po celém poloostrově.
To zní jako ta děva,
díky níž jsem nakonec nelitoval své pouti do Francie.
V horních partiích měla vážně co nabídnout a tím nemyslím její důvtip.
A co vy, Bridgertone?
Byl jste pryč dost dlouho.
Na svých letních cestách jste jistě potkal mnoho dívek.
O té komtese jsem vám už přece vyprávěl.
Ano, ale o detaily jste se nepodělil.
O některých věcech gentlemani nemluví.
Ale no tak, tady žádné gentlemany nevidím.
To máte pravdu.
Omluvte mě.
Je to vyčerpávající, nemyslíte?
Muset předstírat přezíravost, i když jde o jedinou věc,
která má v životě význam.
Není to osamělý úděl?
Slečno Featheringtonová.
Mamá?
Lord Debling po mně chtěl svolení požádat tě o ruku.
A dala jsi mu ho?
Samozřejmě.
Vedla sis opravdu skvěle.
Slyšela jsem,
že má jedno z největších sídel v Mayfairu, 24 zaměstnanců a nespočet kočárů.
A říkal, že často cestuje,
takže správa majetku připadne tobě.
Víš, kolik vlivu tím získáš?
Kolik vlivu to dodá... celé naší rodině?
Ještě jsem neřekla „ano“.
Ale řekneš.
Jeho cestování má své výhody.
Mám ráda soukromí, ale...
Ale co?
Penelope... všechny své peníze jsi utratila
za nové šaty a kadeřnici a nakonec jsi získala, co jsi chtěla.
Lord Debling je náš vrabec v hrsti. Naprosto výstavní vrabec.
Nesmíš být až přehnaně chamtivá.
Co víc by sis mohla přát?
Neříkej mi, že čekáš na lásku.
Přesně kvůli tomuhle jsem tě odrazovala od knih.
Láska je mýtus. Existuje jen v pohádkách.
Víš, co je skutečná romantika?
Zajištěnost.
Nebuď hloupá, Penelope.
Jinak to budu muset zařídit za tebe.
- Můžu, slečno? - Ano.
- Vaše rukavice. - Děkuji.
Kočár čeká, Coline. Ty nejsi oblečený?
Ne, dnes večer bych raději zůstal doma.
Nevypadáš dobře.
To tebe jsem v noci slyšela, jak se potácíš chodbou?
Jsem v pořádku.
Víš...
vždy jsi byl ze všech svých sourozenců nejcitlivější.
Uvědomuješ si, co ostatní potřebují, a snažíš se jim pomoct
nebo žertuješ pro odlehčení atmosféry.
Málokdy na první místo stavíš sebe.
Jsem za to na tebe hrdá.
Avšak snažit se žít pro druhé...
musí být občas vyčerpávající.
Možná dokonce bolestné.
Takže ti nevyčítám, že své city skrýváš pod pancířem.
Jen buď opatrný,
aby na tobě nezrezivěl.
Jinak bys v něm mohl uvíznout navěky.
Pořád mi ze včerejška třeští hlava.
Promiň mi tu příkrost.
Dnes bych si chtěl odpočinout.
Je velká škoda,
že si nevychutnáš plody své práce.
Penelope se prý dnes dostane žádosti o ruku.
Lady Featheringtonová se tím chlubí na všechny strany.
Dnes?
To je rychlost.
Zřejmě díky tvé pomoci.
Doufám, že se ti udělá lépe.
Snad toto milostné představení
dnes večer inspiruje i mé milence.
Slečno a lady Featheringtonová.
Dobrý večer.
Přišel jste mi ji uzmout, lorde Deblingu?
Nějaké místo by na tanečním lístku ještě mít měla.
Hned několik.
Mohl bych se na něj tedy připsat?
- Lady Bridgertonová. - Lorde Andersone.
Děkuji, ale nemám chuť k jídlu.
Bavíte se?
Ano, velmi.
Naposledy jsem v Mayfairu déle pobyl hned po svatbě.
Na venkově se dá procházet,
kochat zelení a povalovat se doma.
Povězte, jak se vlastně tráví čas ve městě?
Většina z nás se vměšuje do života svým dětem.
Přinejmenším já a vaše sestra.
- Ona že se někomu vměšuje do života? - Kdyby jen to.
Tahá za nitky celé společnosti a vcelku jí to jde.
Vy to o ní nevíte?
Dlouho...
jsme se nebavili.
A kdo že se v současnosti těší její pozornosti?
Má dcera Francesca.
Nejsem si však jistá, že mezi nimi přeskočila jiskra.
Nevím, kolik je na tom pravdy,
ale občas prý chvíli trvá, než se plamen vášně rozhoří.
Já si ženu nebral z lásky
a mé manželství bylo zpočátku spíš vlažné.
Nakonec mi ale přirostla k srdci.
Až do její smrti jsme byli šťastní.
Máte mou upřímnou soustrast.
Snad ještě není vše ztraceno.
Já sama se vdávala z lásky,
takže jsem nikdy nic jiného nepoznala.
Vaše ztráta mě mrzí.
Ale také vám závidím.
Zažila jste sňatek z lásky.
Když jsem teď chytil druhou mízu, doufám v totéž.
Zdá se, že se váš zářivý diamant nádherně třpytí.
Vskutku.
Ani lady Whistledownová nemůže rozporovat dokonalost mého výběru.
Možná se tak dokonce otevřely
dveře ke spojenectví mezi klevetnicí a korunou.
Berete mi slova z úst.
Děkuji, že mi děláte společnost.
Nehodlala jsem přijít o další ples, ale také jsem nechtěla přijít sama.
Měl s vámi dorazit váš manžel.
Pan Mondrich se nechce vzdát našeho starého života,
ať už ho přemlouvám sebevíc.
Ten bar pro něj hodně znamená.
Královna svou přízeň nevěnuje urozenému pánovi,
který pracuje v klubu.
Musíte panu Mondrichovi dát jasně najevo,
že tento nový život za tu oběť stojí.
K minulým životům
se nevyplácí vracet.
Užil jste si balet, pane Bridgertone?
Velmi. Až si říkám, zda jsem se náhodou neměl stát tanečníkem.
Lady Arnoldová. Přidejte se k nám.
Lorde a lady Fullerovi. Ráda vás oba vidím.
Znáte pana Bridgertona?
- Ano. - Už jsme se potkali.
Přesně tak. A bylo mi potěšením.
Zrovna se bavíme o tom představení.
Musím říct,
že ten tanečník podle mě nemusel být tak obnažený.
Mohl si vzít alespoň košili.
Naprosto souhlasím.
Není nic horšího než nahota.
Eloise, tady tě mám. Hledám tě celý večer.
Je moudré, abys se mnou mluvila?
Jsem přece „ta Bridgertonová“.
Takže jsi to slyšela.
Za svého otce se omlouvám.
- Mně je zase líto, že je to starý hlupák. - Eloise!
Pokud si chceš chvíli držet odstup,
pochopím to.
Ne, otec se s tím bude muset smířit.
A vůbec...
je to hlupák.
Tolik se lišíš od všech ostatních.
Kde bereš odvahu být tak jiná?
Nejde o odvahu.
Jen na věci nahlížím úplně jinak než ostatní.
- Jak přesně na ně nahlížíš? - No...
Když už se ptáš...
- Sakra! - Podej mi ji.
Kam máš namířeno, sestro?
Odcházím dříve.
Balet byl odtančen, královna se kochá svým diamantem
a já bych si ráda vyhradila trochu času pro sebe.
Jestli už jsi tady skončila,
nemohla by ses trochu vmísit do života mně?
Údajně na to máš talent.
Neustále potkávám jednu úchvatnou ženu.
Nevím, co jsi kde slyšel,
ale ze svých milostných eskapád mě vynech.
O to vážně nemám zájem.
Chápu, že mé počínání může působit poněkud nepřístojně,
ale ujišťuji tě, že tentokrát promluvilo mé srdce.
Takže ty své srdce schováváš v kalhotách?
Slečno Francesco.
Lorde Kilmartine.
Z tance s lordem Samadanim mi bohužel vyschlo v krku,
takže se mi nechce příliš mluvit.
A není snad ticho naší oblíbenou formou komunikace?
Omlouvám se, že jsem naposledy tak odběhl.
Šel jsem vám pro tohle.
Moc toho nenamluvím.
A když už něco řeknu, neumím se vyjádřit.
Věřím ovšem v sílu gesta.
Nesu vám limonádu, slečno Francesco.
Odpusťte, lorde Samadani.
Mamá, pokud dovolíš,
vrátila bych se domů.
No, já...
Nejdříve musíme najít tvé sourozence.
Jistě.
Lorde Samadani.
Lorde Kilmartine.
Co se to děje?
Lord Samadani šel slečně Francesce pro limonádu
a ona...
...si ji od něj nevzala.
Přesně tak, Veličenstvo.
Ani se jí nedotkla.
Možná je to tak lepší.
Děti zabírají tolik času
a připraví člověka o krásu.
I když té my máme na rozdávání.
Hodláš se vzdát?
- Až mě z tebe rozbolelo na hrudi. - To ne.
Odpusť mi.
Je citlivá na dotek už celý týden.
Děláš si ze mě legraci? Já mám teď hrudník rozbolavělý pořád.
A rozhodně za to nemůže nateklá slinivka.
Podle mamá je to známka těhotenství.
Vážně?
Dobrý večer.
Tak tak.
Bridgertone. Dal jste si načas.
Upřímně to však nestojí za to. Pojďte s námi.
Dnes pojedeme k Whiteovi,
ne do toho hrozného Mondrichova baru.
Omluvte mě.
Jste v pořádku?
Je mi skvěle.
To rád slyším.
Mohu se na něco zeptat?
Na cokoliv.
Chápu, že když tolik cestujete, jde vám hlavně o praktický svazek,
ale dovedete si představit, že bychom se...
časem mohli zamilovat?
To nevím.
Většinu mého srdce si získala práce,
takže to nejspíš nebude snadné.
Jsem ale moc rád,
že máte tolik vlastních zálib.
Dnes vám to obzvláště sluší.
A kolik volného času bychom měly, kdybychom stále nepřemýšlely o svatbě?
Času na čtení, diskutování
nebo cokoliv jiného, co se netýká lovení manžela.
Zajímavé.
Že ano?
Ne, já myslím tvého bratra. Má namířeno přímo k Penelope.
Mohu vás vyrušit?
- Coline. - Jen na chviličku.
Zjevně si potřebujete něco vyříkat.
Poslužte si.
Probereme to jindy, ano?
Lorde Deblingu.
Na ztrapňování jste moc pohledný.
Mileráda ten tanec dokončím s vámi.
Coline, odeženeš lorda Deblinga.
- Možná je to tak lepší. - Prosím?
Nemůžeš si ho vzít, Pen. Vždyť ho skoro neznáš.
Znám ho dost dobře.
Prý odjíždí.
Na tři roky.
To já vím. Jen rok potrvá, než dorazí na místo.
Vypadají rozčíleně, že? Je to jako rozkol mezi Erótem a Psyché.
Co tím naznačujete?
Nejsou to staří přátelé?
Znají se odnepaměti.
Co se Featheringtonovi nastěhovali naproti nim.
Naproti sídlu Bridgertonových?
Přesně tak.
Chápu.
Smířila jsem se s tím, co mi může nabídnout.
Jeho žádost o ruku přijmu.
Děkuji vám za tanec.
Řekl jsem, že ti pomůžu, ale nedopustím, abys udělala chybu.
Jediná chyba byla žádat tě o pomoc.
Lorde Deblingu!
Moc se omlouvám.
Ples sice končí, ale vraťme se k naší konverzaci.
Proč tak často sedáváte u okna?
- Já... - Celý týden někoho vyhlížíte.
Myslel jsem, že jste se s panem Bridgertonem pohádali.
Teď podezřívám, že jste ho hledala z jiného důvodu.
Už je mi jasné, proč preferujete výhled směrem k domu přes náměstí.
Nevím, o čem to mluvíte.
Mluvím o panu Bridgertonovi...
a o citech, které sdílíte.
Ujišťuji vás,
že Colin Bridgerton by ke mně nikdy v životě nic necítil.
Je to směšná myšlenka. Jsme přátelé, nic víc.
Chtěla byste něco víc?
Ne...
To by mě nikdy...
To není možné.
Já se ptal, jestli byste to chtěla.
Vzhledem k tomu, jak dlouho budu pryč,
potřebuji ženu,
která netíhne k někomu jinému.
Doufám, že najdete,
co hledáte.
Na shledanou.
Kam jde?
Co jsi provedla?
O to se teď zajímáš?
Ne o mě?
To ti záleží jen na tom, abych získala zásnubní prsten?
Jsem těhotná, mamá.
Tedy nejspíš.
No tak, copak nejsi nadšená?
Říká se, že rozum srdci nikdy neporučí.
Francesco.
Lord Kilmartin
nechal tu píseň, kterou jsme slyšeli, přepsat podle mých představ.
A jakmile si někdo zvolí srdce před rozumem,
všechna soudnost jde často stranou.
Tělo samotné však ví nejlépe,
co zrovna potřebuje.
Pisatelka těchto řádků proto nemůže rozporovat
odvěkou pravdu o tom, že bušící srdce nic nezastaví.
Počkej!
Penelope!
Nechci s tebou mluvit.
Prosím!
Pusť mě dovnitř.
- Nejdřív zastavíme u Bridgertonových. - Jistě.
Co chceš?
Požádal tě o ruku?
- Co je ti po tom? - Musím to vědět. Požádal, nebo ne?
Je to zvláštní.
Pomáhal jsi mi s hledáním muže,
ale nakonec mi ho hodláš odepřít.
Zajímá mě to, protože mi na tobě záleží.
Nemůžeš si ho vzít.
Nechá tě tady samotnou a je až příliš svérázný.
Prostě... se k tobě vůbec nehodí, Pen.
Nepožádal.
Vlastně mě kvůli tobě odmítl.
Kvůli té scéně si myslí, že ke mně něco cítíš.
Což je tak absurdní myšlenka, až se mi z ní chce smát.
A teď už mlč a nech mě na pokoji.
- To nemůžu. - Prosím!
Nemůžu!
Protože...
Co když k tobě něco cítím?
Prosím?
Dlouho jsem se své city snažil potlačovat,
abych vyhověl požadavkům společnosti.
A měl jsem pocit, že se mi to povedlo.
Posledních několik týdnů ale zažívám mnoho matoucích pocitů.
Pocitů, které mi nedovolí na tebe přestat myslet.
Na náš polibek.
Vídám tě i ve snech.
Celé dny raději prospím, protože tak můžu být s tebou.
Ty pocity jsou hotová muka.
Za žádných okolností
se jich ale nechci a ani nehodlám vzdát.
Prosím...
- Neříkej něco, co nemyslíš vážně. - Myslím.
Tohle všechno ti chci říct už celé týdny.
Ale... vždyť jsme jen přátelé, Coline.
Ano, ale...
Odpusť mi.
Nevím, co mě to popadlo.
Moc ráda bych byla něco víc.
Mnohem víc.
- Coline! - Co?
Jsme u vás doma.
Panebože.
Nemůžeme jet dál?
Myslíš, že nás někdo viděl?
Úplně jsem přestala vnímat.
Co to děláš?
Coline?
Půjdeš se mnou?
Cože?
Vždyť mě někdo uvidí.
Proboha, Penelope Featheringtonová. Vezmeš si mě, nebo ne?
PODLE ROMÁNŮ JULIE QUINNOVÉ
Překlad titulků: Eliška K. Vítová