Ne siess már ennyire! Én nem rohanhatok. Gyermeket várok.
Nem tudhatod biztosan.
Egész éjjel hánytam.
A várandósság nem reggeli rosszulléttel jár?
Mi az? A házvezetőnőm szerint Varley azt mondta, sürgős. Épp aludtam.
Nézzétek! A húgotoknak látogatója jött.
Hoztam önnek egy növényt,
hogy az ablakpárkányáról csodálhassa a természetet.
Köszönöm.
És mi ez?
Miért hozzá jött?
Zsarolással vehette rá.
Vagy bezárta egy szekrénybe.
Varley neki is adott valamilyen főzetet?
Hisz tudjuk. Colin Bridgerton segített neki.
Más többre is képes Bridgertonék barátságáért.
Úgy látom, Mr. Bridgerton segítői köpenyébe kell bújnom.
Lord Debling!
A másik két leányom benézett hozzánk,
hogy szép napot kívánjon önnek.
Jó napot!
Üdv itthon!
Örömmel látjuk önt.
Az én Penelopém oly gyakran olvas itt, ennél az ablaknál ülve.
Most beljebb merészkedett, és ezt önnek köszönhetjük.
Valóban? Van valami oka annak, hogy így kedveli ezt az ablakot?
Különösen kényelmes az a dívány?
Nem igazán. Azt hiszem, leginkább csak a kilátást élvezem.
De már meglehetősen ráuntam.
És öröm itt lenni önnel.
Sejtettem, hogy itt talállak.
Megtaláltál.
Ma reggelre Samadani márkit várjuk, aki Francesca látogatására érkezik.
Számíthatok a jelenlétedre?
A legjobb az lenne, ha kimaradnék ebből a körből.
Biztosan megenném az összes süteményt, és a márkinak egy sem maradna.
Kedvesem... a tegnap esti bálon,
amikor a barátságról kérdeztél, hogy kivirágozhat-e belőle a szerelem...
Van bármi, amit szeretnél megbeszélni velem?
Ez kedves tőled, anyám,
de kérdésem merőben spekulatív volt.
Csak a legjobbat akarom Francescának.
Majd később lemegyek.
Hát jó.
A BRIDGERTON CSALÁD
Kedves, drága olvasó! Íme, egy kérdés.
Melyik volna az az elemi erő, mely előrevezet minket utunkon?
Ön az ügyvédem.
Bár hogy az marad-e, az attól függ, most mit lép.
Az ügy rendeztével visszatérek.
Netán ön is túlszámlázna?
Én nem. A látogatására jöttem.
Mr. Bridgerton! Én nem vágyom látogatásra.
Az elménk...
vagy a szívünk?
Szegény kuzin azt mondja:
„Nem is vitatnám, hisz az elmúlt tíz évben ezt hajtogattad.”
Pompás!
De mielőtt elszívnál a szobából minden derűt,
igazán elmondhatnád:
minek köszönhetjük a szerencsét, hogy visszatértél Londonba?
Bocsáss meg, amiért a szobának szónokoltam!
Megszoktam, hogy vidéki birtokomon csak a személyzet a társaságom.
Épp az úri társaság hiánya az, ami visszavezérelt.
No és persze a hölgyek hiánya.
Nos, akkor minden tökéletesen alakul majd.
Jó darabig elfoglalt leszek.
Így aztán annyi hölggyel találkozhatsz,
amennyivel csak szeretnél.
Amikor a szív és az elme egymással ellentétben áll,
minden döntés gyötrelmesnek tűnhet.
Ha van valaki, akiben gondolat és érzés harmóniában áll,
az őfelsége, Sarolta királyné.
A Hawkins-bálon történt találkozásuk után úgy tűnik, a királyné szikrája,
Miss Francesca Bridgerton
valóban készen áll arra, hogy az új Samadani márkiné legyen.
Dicsérő szavakkal illeti önt, felség.
- Onnan hátulról is látja, mit ír? - Kellő gyakorlással bármi lehetséges.
Még jó, hogy van gyakorlatunk
a legpompásabb mulatságok megrendezésében is.
Azon nyomban szervezünk is egyet.
Feddetlen tekintélyünket ünneplendő.
És tán hogy előmozdítsuk Miss Francesca és jelöltünk frigyét?
Lépjen hátrébb kissé!
Szinte a gondolataimban olvas.
Persze bármi, ami megdobogtatja mindnyájunk szívét,
bizony össze is törheti azt.
A szezon korai napjait éli még, és sokszor saját csökönyös útján jár.
Az ott a sütemény?
Azt hiszem, mille-feuille a neve.
Szakácsunk egyeztetett a Lord konyhájával.
Ez biztosan megfelel az elvárásainak.
Remélem, nem hiába fárasztottuk a szakácsunkat.
Lord Samadani dönthet úgy, hogy meg sem látogat.
- Látogató érkezett. - Igen! Hívja csak be!
Üdvözöljük, Lord Samadani!
Szakácsunk mille-feuille-t sütött érkezése örömére.
Hyacinth, ő nem Lord Samadani.
Nézze el nekünk e hibát!
Ó, ha bárki hibázott, az én vagyok.
Az egyik leányát jöttem meglátogatni, ha megengedi.
Francesca leányomat?
Miss Francescát.
John Stirling, Kilmartin grófja.
- Örülök, hogy látom. - Részemről az öröm.
Lord Kilmartinnal a Hawkins-bálon futottunk össze,
de eddig nem volt lehetőségünk hivatalosan bemutatkozni egymásnak.
Vagy úgy!
Csatlakozhatnék egy időre?
Örömmel fogadnám!
Francesca nem is szól hozzá.
Csak ámulok! Azt hittem, a kérőket furfang vagy élcelődés rettentheti el.
De a néma csend határozottan hatékonyabb.
Tán így érzik jól magukat.
De hogy ismerik meg egymást, ha nem beszélnek?
És látogatóba jön,
noha hivatalosan azelőtt be sem mutatkoztak?
Újabb látogató érkezett, hölgyem.
Lord Samadani jött Miss Francescához.
Szép napot, Lady Bridgerton!
Szép napot, Lord Samadani! Hozok önnek süteményt.
Mr. Bridgerton! Miss Bridgerton!
És ön bizonyára Miss Hyacinth, ha jól sejtem?
Milyen fess!
Miss Francesca, örömömre szolgál látni önt.
Jó napot, Lord Samadani!
Ha jól sejtem, önt nem ismerem, Lord...
Kilmartin.
De épp indultam volna, nem áll szándékomban zavarni.
Szép napot!
Ő a harmadik, aki szerint fel kell adnod a klubot?
Úgy tűnik, az elit minden tagjának volt mondanivalója ez ügyben,
állítólag pusztán aggodalomból kifolyólag.
Aggodalmuk jó esetben is színlelt.
De ha túl leszel rajta, biztos találnak mást, amin csámcsoghatnak.
Úgy véled, engednem kéne a kívánságuknak?
Adjuk fel, amit felépítettünk?
Nem te hirdetted, hogy élveznünk kell mindazt, amink van?
Miért terhelnéd magad egy vállalkozással, ami csak tetézi a zűrzavart?
A zűrzavar nem bennem van.
A klubot megtartom.
A gyűjteményemet 1790 óta bővítgetem,
és úgy gondoltam, ennyi év után illene másokkal is megosztanom.
Mama, ez egy könyvtár. Legalább itt hadd nézegessek könyveket!
Nem terelődhet el a figyelmed.
Ma csak Lord Deblingre szabad gondolnod.
E könyv az északi hajóutakról szól. Lord Debling is oda készül.
Meséljen róla ő! A férfiak szívesen magyarázzák nekünk a világot.
Ha mi könyvekből megmagyarázzuk magunknak,
akkor feleslegesnek és férfiatlannak érzik magukat.
Szép napot, hölgyeim!
Miss Featherington, a híres északnyugati átjáróról olvas?
- Úgy van. És szerintem olyan... - Zavaros.
Számunkra ennek az egésznek se füle, se farka.
Lenne oly kedves, hogy elmagyarázza?
A könyvek oly lenyűgözőek!
Birtokomban is ezernél több darab van.
Hisz a könyv arra való, hogy halmozzák.
Úgy van.
Nem tudom, e könyvtárban bárki is végigolvasott-e valaha egy könyvet.
Tán az enyém is bekerül a gyűjteménybe.
Egy vénlány tragédiája, akit apja azzal fenyeget,
hogy hozzáadja egy koros barátjához.
A német irodalomra hajaz.
Segítettem önnek a ballonnal,
mégis úgy tűnik, a legyezőket gazdáik csak ön felé rebegtetik.
Megtisztelne minket jelenlétével holnap este,
ha épp nem csodálóit igyekszik hárítani?
Egy kis dorbézolásra vágyunk.
Azt hiszem, önökkel tartok.
Nekem sem ártana némi mulatság.
- Keres valakit, Miss Featherington? - Nem. Csupán csak...
A könyveket csodálom.
Mit olvas legszívesebben?
Leköt egy-egy izgalmas mese, tényfeltáró mű.
De igazság szerint azok, amelyekhez újra meg újra
visszahúz a szívem, azok...
a szerelmi történetek.
És mi köti le önt ezekben a történetekben?
Két lélek összekapcsolódásáról,
a jobb élet reményéről szólnak.
Ettől szörnyen szürkének tűnök?
Hölgyem, örömmel hallom, hogy van szenvedélye.
Ami oly örömet okoz önnek, mint nekem a kutatás.
Ebben hasonlóak vagyunk.
Vannak olyan regények,
amelyekben a férfi igen hosszú időre elutazik,
míg asszonya otthon örömmel gondozza a birtokot?
Bár az efféle könyv nem lenne túl érzelmes, ugye?
Nem feltétlenül.
De ha a feleségnek is megvan a saját érdeklődési köre, akkor...
talán boldogok lehetnek.
Gyakorlatias, de... boldog frigy?
Nem hangzik rosszul.
És hogyan, ha szabad kérdeznem, hogyan kérhetné meg ez a képzelt úriember
a fiatal hölgy kezét?
Kivált, ha nincs férfi rokona.
Már ha ön lenne a könyv szerzője.
Nos, azt hiszem, az édesanyjától kérné meg.
Értem.
És ha az édesanyja áldását adná,
ön szerint igent mondana?
Azt talán a könyvből tudná meg.
Jól vagy? Úgy tűnik...
Attól tartok, a lelkesedésem ma este máshol kalandozik.
A látványt talán jobban élveznéd?
Hisz már fizettél.
Hát jó.
- Jó napot! - Üdv!
Ha a márki másodszor is felkér táncolni a királyné bálján,
azzal egyértelmű érdeklődést jelez.
Majd meglátjuk, hogy egyáltalán egyszer felkér-e.
Valami azt súgja, így lesz.
De ha érdeklődését nem osztod, és...
Ott van Lord Kilmartin.
- Ismered a családját? - Nemigen.
Úgy hírlik, igen visszafogott, zárkózott népség.
Talán iránta érdeklődsz?
Jó napot, Lord Kilmartin!
Miss Francesca! Lady Bridgerton!
A múltkori reggelen igen hirtelen távozott.
Más látogatója érkezett.
Reméltem, hogy látom Lord Fuller gyűjteményének megnyitóján.
Ritkán veszek részt társasági eseményeken,
hacsak a jó modor szabályai nem köteleznek rá.
Értem.
És most pusztán azért állt meg csevegni velünk,
hogy udvarias legyen?
Úgy hiszem, ön állított meg engem.
Kellemes ez a zene, igaz?
Hogy őszinte legyek, nem az.
A tempó túl szeszélyes.
Amikor már-már kapiskálja a dallamot, a dal véget ér.
Az ilyen dal édesebb lenne
háromnegyedben előadva, hogy az ember úgymond érezhesse... a zenét.
Ezt igazán jó tudni.
Ha megbocsátanak.
Hogy válaszoljak kérdésedre: nem érdeklődöm iránta.
Látogató jött Miss Cowperhez, hölgyem.
Eloise!
Cressida! Lady Cowper!
Milyen barátságos otthon!
Mintha csak...
egy múzeumban lennék.
- Ez a látogatás órája, kisasszony. - Én Miss Cowperhez jöttem látogatóba.
Már ha szabad.
Minden rendben van?
Érdekelt, hogy vagy. Tegnap nem tűntél önmagadnak.
Kétlem, hogy valaha járt volna nálam látogatóban barátom.
Igazán?
Nem hibáztatok senkit.
Ez a hely olyan...
mint egy mauzóleum, nem igaz?
Jól vagy?
Megmondtam, hogy ez a látogatás ideje.
Bizonyára nem fogalmaztál elég világosan.
Miss Bridgerton, ha esetleg beszélhetnék a lányommal.
- Négyszemközt. - Hogyne.
Nem mutatkozhatsz többé azzal a Bridgerton lánnyal.
Megértettük egymást?
Biztosan nem jöhetsz velünk vacsorázni ma este?
Az urak kétharmada megszüntette a számláját.
Nem vehetek fel külsős csapost, amíg meg nem oldom ezt a problémát.
Talán egy új... dekoratőr vagy szakács belefér.
A válaszok biztos megtalálnak majd.
Európai körutam során a Balkánon megismertem egy görög leányt.
Kísérő tanítóm félrenézett,
míg mi fél éven át ismerkedtünk egymással
a félsziget minden zugát bejárva.
Azon hölgyre emlékeztet,
akiért a Francia negyedben töltött időm megérte a hosszú utat.
Tehetségben bővelkedő teremtés volt, és most nem az elméjére gondolok.
Na és ön, Bridgerton?
Nem kevés ideig volt távol.
A napos vidékek leányai kielégítő úti élményt biztosítottak?
Meséltem már esetemet a contessával, nem igaz?
De, ám a részleteket nem hallottuk.
Nos, egy úriembernek kell, hogy legyenek titkai.
Ugyan már! Egyetlen úriembert sem látok közöttünk.
És ebben egyetértek önnel.
Ó, bocsásson meg!
De kimerítő ez, nem igaz?
A ránk testált kényszer, hogy könnyelműek legyünk
az egyetlen dologgal, ami igaz értelemmel bír.
Hát nem magányos ez?
Miss Featherington!
Mama?
Lord Debling engedélyemet kérte, hogy megkérhesse a kezedet.
És igent mondtál?
Hát persze!
Nagyon ügyes voltál!
Úgy tudom, Lord Deblingé Mayfair egyik legtágasabb otthona
24 alkalmazottal, flottányi kétfogatú hintóval.
És azt mondta, gyakran utazik,
vagyis a te feladatod lesz a birtok ügyeinek vezetése.
El tudod képzelni, mekkora befolyásod lenne?
Hogy milyen befolyásossá tenne ez mindannyiunkat?
Mama, még nem mondtam igent.
De persze majd fogsz!
Van előnye annak, hogy sokat utazik. Jó, ha van magánéletem, de...
De micsoda?
Penelope!
A költőpénzedből lecserélted a ruhatáradat, a frizurádat,
és ez meghozta a kívánt eredményt.
Lord Debling az a veréb, aki jobb, mint egy túzok, de mennyivel!
Ne tegyen mohóvá a siker!
Mi többet akarhatnál még?
Ne mondd, hogy szerelemre vársz!
Épp ez az oka, hogy lebeszéltelek az olvasásról.
A szerelem színjáték. Csak a mesekönyveidben létezik.
Tudod, mi a romantikus?
A biztonság.
Légy eszednél, Penelope!
Ha neked nem megy, megteszem helyetted én.
- Jöhetek, kisasszony? - Igen.
- A kesztyűje. - Köszönöm.
Colin, mindenki a kocsiban van. Nem vagy kész?
Nem. Már akartam szólni: ma este itthon maradnék.
Ó, nem festesz túl jól.
Téged hallottalak tegnap késő este a folyosón dülöngélni?
Pedig jól vagyok.
Tudod...
mindig is te voltál az egyik legérzékenyebb gyermekem.
Mindig tudtad, másoknak mire van szüksége. Mindig próbáltál segíteni,
egy-egy viccel oldani a hangulatot.
Olyan ritkán helyezed magad előtérbe.
Büszke vagyok az érzékenységedre.
De folyton mások kedvében járni?
Képzelem, ez néha fárasztó.
Talán fájdalmas is.
Szóval nem hibáztatlak, hogy mostanában páncélba burkolózol.
De vigyáznod kell,
hogy a páncél ne rozsdásodjon be,
ne keményedjen rád, hogy aztán soha többé ne tudd levenni.
Még gyötör az ital mámora.
Bocsáss meg a kirohanásomért!
Egyszerűen csak pihennék ma este.
Csak hát kár, mert...
nem látod beérni munkád gyümölcsét.
Úgy hallom, ma este megkérhetik Penelope kezét.
Lady Featherington újságolja boldog-boldogtalannak.
Ma este?
- Ez gyorsan ment. - Valószínűleg a segítségednek hála.
Remélem, mielőbb jobban leszel.
Talán ez a kis szerelmi színjáték
megihleti ma este a szerelmeseimet.
Miss Featherington! Lady Featherington!
Szép estét!
Elrabolná a lányomat egy táncra, Lord Debling?
Azt hiszem, egy tánc még szabad a táncrendjében.
Valójában több is.
Ez esetben megtisztelne az egyik szabad tánccal?
Lady Bridgerton!
Lord Anderson!
Ó, köszönöm, de nincs étvágyam.
Jól érzi magát ma este?
Ó, nagyon is.
Nem töltöttem sok időt Mayfairben a házasságom első napjai óta.
Vidéken az ember sétálgathat,
nézegetheti a fákat, és lézenghet a háza körül.
Árulja el! Hogy múlatja a városi ember az idejét?
A legtöbben többnyire belekotnyeleskedünk utódaink életébe.
Legalábbis én meg a nővére így múlatjuk az időt.
A nővérem szeret kotnyeleskedni?
Ez a szó méltatlan lenne hozzá.
Az elitet saját akarata szerint formálja, méghozzá elég ügyesen.
Hát ezt nem tudja róla?
Nos, mi épp...
újból megismerkedünk.
És most épp kit formál saját akarata szerint?
A lányomat, Francescát.
Bár nem vagyok benne biztos, hogy felizzott benne a szikra.
Nos, ha ez számít,
a tűz olykor lassan lobog.
A frigyem nem szerelemből köttetett, eleinte nem is volt szenvedélyes.
De megszerettem a nejemet.
Boldogok voltunk a halála napjáig.
Fogadja őszinte részvétemet!
Akkor talán van remény.
Az enyém szerelmi házasság volt,
így csak ebben volt részem.
Osztozom gyászában.
De irigylem önt.
Megtapasztalhatta a szerelmi házasságot.
Olyasvalamit, amit jómagam a második felvonásban remélek megtalálni.
Úgy tűnik, a szikrája pompázatos fénnyel ragyog önnek.
Valóban, így igaz.
Még Lady Whistledown sem kifogásolta új párosom zsenialitását.
Meglehet, ezáltal új út nyílt a barátságosabb szövetség felé
a pletykafészek és a korona között.
Merem állítani, hogy valószínű.
Igazán hálás vagyok a társaságáért.
Nem akartam kihagyni még egy bált, de reméltem, nem egymagam jövök.
A férjének itt lenne a helye, ön mellett.
Úgy tűnik, Mr. Mondrichnak nehezére esik lemondani a régi életünkről,
bármennyire is unszolom.
Nagyon ragaszkodik a bárjához.
A királyné nem fog jó szemmel nézni
egy magas rangú férfira, aki klubban dolgozik.
Meg kell mutatnia Mr. Mondrichnak,
hogy ez az új élet megéri ezt az áldozatot.
A múltbéli életekbe...
veszélyes kaland visszalátogatni.
Élvezte a balettet, Mr. Bridgerton?
Nagyon is. Meglehet, elszalasztottam a hivatásomat.
Hogy táncos legyek.
Lady Arnold! Csatlakozzon hozzánk!
Lord Fuller! Lady Fuller! Öröm látni önöket.
Ismeri Mr. Bridgertont?
- Igen. - Futólag találkoztunk.
Mondhatni. Mindenesetre örömömre szolgált.
Épp a balettről diskuráltunk.
Meg kell mondjam, nem tudom,
a férfi táncosnak miért kellett ilyen alulöltözöttnek lennie.
Igazán felvehetett volna egy inget.
Bizony egyetértek.
Az alulöltözöttségnél nincs rosszabb.
Eloise, hát itt vagy! Egész este téged kerestelek.
Nem kellene óvatosnak lenned?
- Hisz „az a Bridgerton lány” vagyok. - Hát hallottad.
Bocsáss meg apám miatt!
Én is sajnálom, hogy ekkora címeres ökör.
Eloise!
Ha egy ideig távol maradnál tőlem...
azt megérteném.
Nem. Apámnak ezt el kell viselnie.
És amúgy...
valóban ökör.
Nem sok olyan ember van, mint te.
Hogy van bátorságod ennyire másnak lenni?
Ez nem bátorság.
Nem értem, más miért nem lát úgy mindent, mint én.
És hogy látod a dolgokat?
Nos...
ha már így kérded...
- A fene! - Engedd meg!
Nővérem! Hová mész?
Korán visszavonulok.
A táncelőadásnak vége, a királyné elégedett a szikrájával,
és szeretnék némi időt szakítani magamra.
Ha másutt végeztél a kotnyeleskedéssel, talán ajánlkozhatnék új célpontodnak.
Úgy hallom, az elit formálója vagy, úgymond.
És rendre belebotlok egy izgalmas nőbe.
Nem tudom, mit hallottál rólam,
de kérlek, hagyj ki a nőcsábász tevékenykedésedből!
Mert az számomra érdektelen.
Megértem, hogy tevékenykedésem nőcsábászkodásnak tűnhet,
de biztosíthatlak, mindebben tiszta szív vezényel.
És a szívedet a nadrágodban hordod?
Miss Francesca!
Lord Kilmartin!
Jól kiszáradtam a Lord Samadanival lejtett tánc után.
Így nincs is sok kedvem beszélni.
De hát mi ketten nem így szeretünk valójában kommunikálni?
Bocsássa meg, hogy legutóbb úgy elviharzottam!
Csupán ezt akartam átadni önnek.
Nem igazán vagyok a szavak embere.
És attól tartok, szavaim nem a legékesebbek.
Ellenben hiszek a gesztusok erejében.
Miss Francesca, hoztam önnek limonádét.
Bocsásson meg, Lord Samadani!
Mama, szeretnék korábban hazamenni, nem lenne ez gond?
Nos, én...
Előbb keressük meg a testvéreidet!
Hogyne.
Lord Samadani!
Lord Kilmartin!
Mi történik ott?
Lord Samadani frissítőt vitt Miss Francescának,
aki most...
Nem issza azt a limonádét.
Pontosan, felség.
Nem issza azt a limonádét.
Talán jobb is így.
A gyerekek szörnyen időigényesek,
és elapasztják az ember szépségét.
Noha persze van miből veszítenünk.
Azt javaslod, adjuk fel?
Megfájdul tőled a mellem.
Jaj, ne!
Bocsáss meg!
Valójában egész héten érzékeny volt.
Most gúnyolódsz velem? Az én mellem megállás nélkül sajog.
És nem a hasnyálmirigyem vizenyős.
Mama szerint a terhesség egyértelmű jele.
Valóban?
Jó estét, Bridgerton!
No lám!
Bridgerton! Késik, amint az dívik?
Igazság szerint nem érte meg eljönnie. Jöjjön velünk!
Bár ezúttal a White'sban iszunk
a cudar Mondrich bárja helyett.
Bocsássanak meg!
Minden rendben, hölgyem?
Minden csodálatos.
Ezt örömmel hallom.
Kérdezhetnék valamit, uram?
Bármit.
Tekintve sűrű utazásait,
logikus, hogy praktikus frigyre vágyik. De...
el tudja képzelni, hogy idővel...
a szerelem egy nap felerősödik?
Ezt nem tudom.
A munkám oly sok helyet foglal szívemben,
hogy másnak tán nehéz helyet szorítani.
De nagyon örvendek,
hogy önnek ezek szerint ilyen teljes az élete.
Ma este felettébb tündököl, Miss Featherington.
El tudod képzelni, mennyi időnk lenne, ha nem a házasodáson aggódnánk?
Mennyi időnk lenne olvasni, eszmét cserélni
vagy bármi olyasmit tenni, aminek nem a férjfogás a célja?
Ez érdekes.
Hát nem igaz?
Mármint a bátyád egyenest Penelope és Lord Debling felé tart.
Megzavarhatom a táncot?
- Colin! - Csak egy pillanatra.
Úgy tűnik, megoldandó ügyük van.
Magukra hagyom önöket.
Később folytatjuk ezt a beszélgetést, ugye?
Lord Debling!
Túl jóképű ahhoz, hogy elbukjon köreinkben.
Szívesen befejezném önnel a táncot, ha partnerre lenne szüksége.
Tönkreteszel mindent köztem és Debling között.
- Talán így a legjobb. - Hogyhogy?
Pen, nem mehetsz hozzá. Alig ismered őt.
Elég jól ismerem.
Hallom, hamarosan elutazik.
Három évre.
Ezt tudom, Colin. Csak az odaút egy évbe telik majd.
Feldúltnak tűnnek, nem igaz?
Akár Erósz és Psziché küzdelme.
Mit akar ezzel mondani, Miss Cowper?
Nem régi barátok talán?
Ősidők óta barátok.
Mióta Featheringtonék az út túlfelére költöztek.
A Bridgerton-házzal szembe?
Közvetlenül.
Vagy úgy.
Megbékéltem azzal, amit Lord Debling adhat.
Ha megkér, igent mondok.
Köszönöm a táncot, Miss Cowper.
Férjet fogni segítettem, de nem nézem restül, hogy hibázol.
Egyedül abban hibáztam, hogy valaha a segítségedet kértem.
Lord Debling!
Röstellem, ami történt. A bálnak vége, de visszatérhetnénk a beszélgetésünkre?
Miért is ül oly gyakran a szalon ablakánál?
- Én... - Láttam, egész héten keresett valakit.
Azt hittem, talán vitája volt Mr. Bridgertonnal.
Most azt gyanítom, hogy talán más okból kereste őt.
Ugyanazért, amiért a szalon ablakát kedveli,
és a kilátást, amely onnan a házra nyílik.
Nem tudom, miről beszél.
Mr. Bridgertonról beszélek...
a kettejük közötti érzésekről.
Biztosíthatom,
hogy Colin Bridgerton soha, de soha nem érezne irántam semmit.
Nevetséges az ötlet is. Barátok vagyunk, ez minden.
Szeretne ennél többet?
Dehogy...
Ez még csak...
Ez nem lehetséges.
Nem azt kérdem, lehetséges-e. Kívánja, hogy az legyen?
Miss Featherington, mivel oly sokat leszek távol,
fontos olyan feleséget találnom, akit nem kötnek máshoz gyengéd érzések.
Bármi is legyen, amit keres,
remélem, megtalálja.
Szép estét!
Hát ez meg hová megy?
Mit tettél?
Hát ennyit kérdezel?
Nem azt, jól vagyok-e?
Csak akkor érek valamit, ha jegygyűrű van az ujjamon?
Mama, terhes vagyok!
Azt hiszem.
Hahó! Hát nem is örülsz?
Azt mondják, a szív
mindig bolondjává teszi az elmét.
Francesca!
Lord Kilmartin
a zenét, amit korábban hallottunk, pontosan úgy írta át, ahogy elképzeltem.
És amikor a szívnek engedelmeskedünk az elme helyett,
gyakran köddé válik az észszerűség írmagja is.
Ám a test valahogy mindig jól tudja,
hogy mire van leginkább szüksége.
És e sorok szerzője nem is tagadná
a dobogó szív évszázados bölcsességét.
Várjon!
Penelope!
- Nem kívánok beszélni veled. - Kérlek!
Engedj be!
Az első megállónk a Bridgerton-ház.
Igen, kisasszony.
Mit akarsz?
Megkérte Debling a kezedet?
- Mi közöd van ahhoz? - Tudnom kell. Megkérte a kezedet?
Milyen furcsa!
Segítséged kértem a férjkereséshez,
de nem hittem, hogy a férjet meg is tagadnád tőlem.
Közöm van hozzá, mert fontos vagy nekem.
Nem mehetsz hozzá.
Elhagy majd téged, és túlságosan is válogatós.
Ezen kívül... Egyszerűen nem illik hozzád, Pen.
Nem kérte meg a kezem.
Valójában miattad utasított el.
A jeleneted miatt azt hitte, érzel valamit irántam.
E felvetés oly abszurd, hogy csak nevetni tudok rajta.
Ne szólj az út hátralévő részén, aztán hagyj magamra!
- Nem tehetem. - Kérlek!
Nem tehetem.
Mert...
És ha érzek valamit irántad?
Tessék?
Oly sokáig próbáltam érzéseimet elnyomni,
olyan férfivá válni, aki az úri körök elvárásainak megfelel.
És egy pillanatig azt hittem, sikerült.
De az elmúlt hetekben zavaros érzések árasztottak el.
És ezen érzések miatt képtelen voltam nem rád gondolni.
A csókunkra.
Arra, hogy amikor alszom, rólad álmodom.
És az álmok világa kedvesebb nekem, mert ott lehetsz.
Ez az érzés számomra szinte kín.
Mégis olyan, amiről nem tudok,
nem fogok, nem akarok lemondani.
Kérlek!
- Hallgass, ha nem gondolod komolyan! - Úgy gondolom.
Ez minden, amit el akartam mondani neked... már hetek óta.
De Colin...
mi barátok vagyunk.
Igen, de...
Bocsáss meg!
Nem tudom, mit is gondolhattam.
De örülnék, ha több lenne köztünk barátságnál.
Sokkal több.
- Colin! Ez a házatok. - Mi?
Te jó ég!
Nem kocsikázhatnánk még?
Meglátott minket valaki?
Nemigen figyeltem oda semmire.
Mit csinálsz?
Colin?
Velem jössz hát?
Tessék?
Még meglát a családod.
Az ég áldjon, Penelope Featherington! Hozzám jössz, vagy sem?
A feliratot fordította: Büki Gabriella