Nepřekvapuje mě to.
Ještě je neroznášeli. Nikdo je nemá.
Možná ji královna konečně lapila.
- Doufala jsem, že oznámí mé zasnoubení. - Já chtěla pochválit nové šaty.
Já si přála...
Cressida Cowperová?
Ta blonďatá klevetnice!
Myslíte, že je to vážně ona?
Dává to naprostý smysl.
Kdyby mi hrozilo, že zůstanu na ocet,
také bych se uchýlila k pomluvám.
Je krutá.
Zjevně se jí nedostalo řádné výchovy.
Být její matkou, vydědím ji.
Zplozenka pekla.
- Obdivuji jejího génia. - Nemůžu se dočkat dalšího vydání.
Nehodlám ďábla urážet tím,
že bych k němu přirovnávala Cressidu Cowperovou.
Jeden z nich je lhář, podvodník
a ohavný pokušitel
a s druhým se pisatelka těchto řádků doposud nesetkala.
Máš návštěvu.
Pen.
Coline.
Jak ti je? Dělal jsem si starosti.
Docela dobře, Coline.
Neměl jsi sem chodit. Co když je to nakažlivé?
Nikde bych teď nebyl raději.
Vím, že jsi mi chtěla něco říct,
ale rád počkám, až na to budeš připravená.
Ať už se jedná o cokoliv.
Teď o tom nemůžu mluvit.
Neomdlela jsem ovšem kvůli tobě,
ale kvůli Cressidině šílenému tvrzení.
Je to pozoruhodné.
Napsala o nás a našich rodinách tolik pomluv,
a pak se odhalí na našem zásnubním večírku.
Neustále si přivlastňuje, co jí nepatří.
Myslíš, že je to ona?
Představoval jsem si, že Whistledownová bude...
o něco chytřejší.
Nechám tě odpočívat.
Než půjdu, něco pro tebe mám.
Klenotník ho právě dokončil.
Je nádherný, Coline.
Tvou krásu ale nepředčí.
To je inkoust? Něco jsi psala?
Ano, dopisy.
Chci se všem pochlubit.
Jistě.
Nebudu tě rušit.
Mějte se, slečno Featheringtonová. Prozatím.
BRIDGERTONOVI
Slíbil jsem lordu Greerovi debutantku,
ne klevetnici.
Odvolal svou nabídku k sňatku.
Vážně?
To není důvod k radosti, dcero.
Jestli si myslíš, že budeš moct dál přebývat pod mou střechou
a pošpiňovat mé dobré jméno, tak se šeredně pleteš!
Pošlu tě za tvou tetou Jo.
To nemůžeš, papá. Teta Joanna žije ve Walesu.
Přesně tak. Můžeš si psát drby o ovcích!
Musíš to odvolat, Cressido.
Můžeme říct, že ti lady Bridgertonová nalila moc vína
a ty ses nechala unést.
Ty mi nevěříš?
Na to tě znám až moc dobře.
Lady Whistledownová je bystrá pisatelka.
Ty jsi do vínku dostala mnoho darů, ale důvtip mezi nimi rozhodně není.
Cressido Cowperová,
na příkaz Jejího Veličenstva královny jste povolána do paláce.
Chceme se s vámi podělit o velkou novinu, lady Danburyová.
Prodáváme klub.
To jsou přece skvělé zprávy!
Vždy mě těší, když mi lidé naslouchají.
Rozhodl jste se správně, pane Mondrichi.
Hněvu Jejího Veličenstva zrovna čelí někdo jiný,
ale to se může kdykoliv změnit.
Samozřejmě nechceme přitahovat pozornost porušováním pravidel.
Nesmysl!
Musíte na sebe upozornit, a to tím nejlepším možným způsobem.
Uspořádáním plesu.
Dodržování pravidel je jedna věc.
Pokud však v téhle hře hodláte zvítězit, musíte se dostat do vedení.
Jinak pokaždé skončíte v defenzívě.
Co...
S hoštěním lidí už máme zkušenosti.
Lorde Andersone.
Lady Bridgertonová. Promiňte, že ruším. Zapomněl jsem si zde...
klobouk.
Děkuji.
To jste šel...
náhodou kolem?
Ano, je pravda, že jsem pro něj mohl poslat lokaje.
Pak bych ale nemohl vidět vás.
Chtěl jsem vám poděkovat za příjemný večer.
Byla to pěkně divoká noc, že?
Jak to nesete?
Kromě mírné bolesti hlavy dobře.
A jak se máte vy?
Vycítila jste tu nevraživost mezi mnou a mou sestrou?
- Možná, ale do toho mi nic není. - Nějak to jistě vyřešíme.
Dětské křivdy nás občas pronásledují celý život.
Byla prvorozená.
A vy jste první syn.
Už jsme ale dospělí. Musí existovat nějaká cesta vpřed.
Věřím, že ji najdete.
Děkuji.
Už vás nebudu déle rušit a doufám, že se brzy zase uvidíme.
Já taktéž.
- Růžovou zbožňuješ. - Jen barvu.
Makronky mám nejradši čokoládové!
Chci tyhle dvě.
- Dvě nedostaneš. - Ale...
Ráno jsi měla tři.
- To tedy neměla! - Viděl jsem tě.
Měla jsem jednu!
- Neměla. - Gregory tě viděl.
To není pravda. Proč lžeš?
- Nelžu. - Ale lžeš.
- Gregory! - Taky mám rád čokoládové.
Já ještě neměl...
- Ty chtěla já. - Něco mě napadlo.
- Neměli bychom to odkládat. - Jsou očividně zaneprázdnění.
Vraťte je.
- Nepleť se do toho. - Nemůžete si je rozdělit?
To jsou pořád, musíš se ozvat.
Vždyť mě neuslyší.
- Ty jsi ráno měla tři! - Neměla!
Sleduj. Promiňte!
Nakazil jsem se morem, takže jsme všichni odsouzeni k záhubě.
Neměla jsem...
Vyměním tři banánové za čokoládový.
- Ani náhodou. - Nikdy.
- Já vás nechápu. - Prosím! Proč ne?
Gregory, nemůžeš takhle... Proč se do toho pleteš?
Tak dobře.
- Ty čokoládové... - Prosím!
Rodino!
Děkuju.
John by vám chtěl něco oznámit.
Jen takovou maličkost.
Budeme se brát.
Božínku...
Blahopřeju!
Přeju vám to.
Poslední makronka je vaše.
Budeš ta nejkrásnější nevěsta.
Tedy stejně jako Daphne. A Kate. A Penelope.
Udělali jste mi radost. Moc se k sobě hodíte.
Děkuju, mamá.
Musíme k modistce vybrat šaty.
Není kam spěchat.
Trucuješ kvůli té makronce?
Věděla jsi, že je Whistledownová?
Už jsi mluvil s Penelope?
Ano, byla z toho přiznání slečny Cowperové zdrcená.
Řekni, že jsi to nevěděla.
Nevěděla.
O Cressidě ne.
Už tak se moc nestýkáme, ale tohle byla poslední kapka.
To doufám.
Nedávalo mi smysl, že bys to věděla a dál se s ní bavila,
i když nás tolik ztrhala.
Vidím, že Whistledownovou dost pohrdáš.
Co máš v plánu?
Mám nutkání popadnout vidle a napochodovat ke Cowperovým.
A pokud mě o to požádáš, udělám to.
Vše, co se poslední dobou událo,
mě ale jaksi obměkčilo.
A tím myslíš Penelope.
Vím, že to nechceš slyšet,
ale je až zarážející, jak rychle se celý můj svět začal točit kolem ní.
Teď mi záleží jen na jejím štěstí
a naší budoucnosti.
Možná bych dokázala zařídit, aby nás Whistledownová nechala na pokoji.
Zajdeš za slečnou Cowperovou?
Za autorkou Listů.
PODVODNICE. ŠARLATÁNKA.
Chtěla jsem mu to říct.
Ale neřekla.
A když na to přišlo,
tak ani já ne.
Došlo mi, jak by to Colina ranilo.
Až vyjde tohle číslo, přiznám se mu.
Ne.
Můj bratr z nějakého důvodu vážně věří... že tě miluje.
Kdyby se dověděl, že to ty jsi psala všechny ty věci
a že jsem mu to tak dlouho tajila...
Proč mu to říkat, když stačí odložit brk?
Nemůžu přestat.
- Obzvlášť ne teď. - Můžeš. Je to dokonalá příležitost.
Nemyslíš snad...
Cressidě možná přeskočilo,
ale prokázala ti laskavost. Sama nic sepsat nedokáže.
Když Listy zaniknou, nikdo na nic nepřijde.
Eloise, tak dlouho jsem dřela
a teď mám své zásluhy přenechat zrovna Cressidě?
- Zlomilo by mi to srdce! - A co Colin?
- Jemu by ho zlomila pravda. - Ale...
Lady Whistledownová jsem já, ne ona.
Co nevidět budeš Bridgertonová.
Obojí mít nemůžeš.
Většinu života...
jsem toužila být součástí vaší rodiny.
A já kdysi chtěla poznat Whistledownovou.
Dostala ses na vrchol.
Ale pořád jde jen o pomluvy.
Nech to být.
Její Veličenstvo vás přijme.
Takže... tohle je ta mladá dáma, která tvrdí, že je lady Whistledownová.
Ano, Veličenstvo.
Proč jste se přiznala zrovna teď?
Ráda... bych požádala o svou odměnu, Vaše Veličenstvo.
Mrzkých 5 000 liber je pro lady Whistledownovou takřka nic.
Listy přece nejsou zadarmo.
Přišla jsem si pro to, co mi náleží.
Nuže, já své slovo držím.
Svou odměnu dostanete, jakmile mi ukážete nejnovější vydání.
To, které mělo vyjít dnes ráno.
Odpusťte mi, Vaše Veličenstvo. Víte...
můj vydavatel začal být po vypsání odměny obezřetnější.
Nové číslo by ovšem mělo vyjít... co nevidět.
„Poznej svého nepřítele.“
Lady Whistledownovou znám jako vlastní střevíce.
Její největší předností je všímavost.
Čeho si v životě všímáte vy kromě sebe samé?
Mnoha věcí.
Zrovna včera jsem si všímala slečny Francescy a lorda Kilmartina.
Strávili spolu celý večer.
Pořád ovšem máte čas
popíchnout slečnu Francescu směrem k markýzovi.
Slečno Cowperová, skutečná lady Whistledownová
by svou pomoc nikdy tak jednoduše nenabídla.
Bez důstojné soupeřky je mi jedno,
jak průměrného nápadníka si slečna Francesca vybere.
Dokud nenecháte vytisknout přesvědčivé číslo,
nechci vás u svého dvora ani vidět.
Cressido.
Zakazuju ti cokoliv zveřejňovat.
Nemám na výběr. Vyloučí mě ze společnosti.
To už udělal tvůj otec.
U tety Joanny žít nebudu.
A co až něco vydá skutečná lady Whistledownová?
Zatím nic nevydala. Možná jsem ji zastrašila.
Co jiného mám dělat?
Je to poslední šance, jak získat královninu přízeň.
Pokud něco zveřejníš a zapíšeš se jako Whistledownová,
nikdo si tě nevezme.
Nikdo si mě nechce vzít ani teď.
Moc ráda bych svatební snídani uspořádala tady.
Pokud na ní tedy netrvá vaše matka, lorde Kilmartine.
Kdybych měla jedináčka, bojovala bych za to zuby nehty.
Ještě jsme ani neoznámili zásnuby. Berme to popořadě.
Máti by naopak bojovala za to, aby nic pořádat nemusela.
Měli bychom probrat to oznámení.
- Pokud jde o královnu... - Vlastně jsme o tom už mluvili.
Jsem si vědom toho, že královna měla s vaší dcerou jiné plány.
Jen se na Francescu příliš zaměřila.
Podle mě byste s oznámením svých úmyslů
měli raději počkat až ke konci sezóny.
Pak se na svatbu můžeme vykrást na venkov,
aby si královna mohla začátkem sezóny vybrat nový diamant.
Já jen...
Nechceme čekat tak dlouho.
Rádi bychom si začali zařizovat dům.
Máme za to, že by bylo nejlepší s královnou promluvit.
Jistě, pokud si na to troufáte.
Vlastně jsme o to chtěli požádat tebe.
Představuju si žluté stužky na všech zábradlích
a... pozlacené květiny na kočáře,
který je odveze z kostela na hostinu.
Velmi vkusné, milostpaní.
A v čem pojedeme my? Na káře?
Já na svatbě pozlacené květiny neměla.
Protože sis brala muže, který má hlouběji do kapsy.
Ponesu tě v náručí, lásko.
- Radši bych pozlacený kočár. - Čím si to všechno Penelope zasloužila?
Těhotenství je přece důležitější než svatba.
Kde vůbec je?
Snad jí pořád není špatně?
Penelope?
„Penelope?“
SPOLEČENSKÉ LISTY LADY WHISTLEDOWNOVÉ
Co tady děláš?
Pročítáš stará čísla Listů?
Stále mi není dobře.
Penelope...
Podařilo se ti získat náklonnost muže dobrého jména a velkého jmění.
Zbytek života můžeš už jen polehávat.
Dokud ovšem nedokráčíš k oltáři a nepojistíš si ho,
musíš udělat vše pro to, aby se pan Bridgerton
cítil jako ten nejdůležitější muž na světě.
Musíš mu splnit, co mu na očích uvidíš.
Všechny jeho sny i přání.
Alespoň zpočátku.
A co mé sny?
Jaké sny?
Dámy přece žádné nemají.
My máme manžely.
A když splníš, co se od tebe očekává,
s trochou štěstí se občas i tvá přání
stanou skutečností... skrze něj.
Tvůj otec dokázal být krutý.
Byl to slaboch.
Vybrala jsem si ho, abych byla zajištěná,
a ani toho se mi nedostalo.
Dal mi ale vás tři.
A já si ze všeho nejvíc přeju, abyste dopadly lépe než já.
A tobě se to povedlo.
Máš štěstí, Penelope.
Neber to jako samozřejmost.
- Jíst s tebou je zábava. - První společné jídlo.
Jestli ti zachutnaly koláčky mé kuchařky, počkej, až vyzkoušíš zbytek.
To se mi ji snažíš dohodit?
Tento týden chystám slavnostní večeři. Pro tebe a mého drahého přítele Paula.
Dorazíš?
Chceš, aby nám dal požehnání?
Něco takového.
Já už tvou rodinu potkala.
Taky bys měl poznat mé blízké.
Báječné.
Ty jsi ale...
No tedy.
Lorde Kilmartine. Na to, že se už brzy stanete součástí rodiny.
- Jsme rádi, že jste dorazil. - Děkuji za pozvání.
Máš nějakou dobrou náladu. To ti láska tak zamotala hlavu?
Pánové! Nesu jednu z mých nejlepších lahví brandy.
Tu tady novému majiteli nenechám.
Další? Kéž byste zavíral každý týden.
Tahle je bohužel poslední.
Sakryš. Doufal jsem, že vydá na víc sklenic.
Tahle patří vám.
Na oslavu poslední noci ve vašem úžasném podniku.
Myslíte na oplakání.
Pití z lítosti si nechte.
Jestli je z lítosti, tak si ho zasloužím já.
Co je?
- Ty? - Přesně tak.
Láska ze mě udělala takového prosťáčka, že už týden nedokážu napsat ani větu.
Jsou to hrozná muka.
A co že píšeš?
Sepisuju knihu.
Vážně?
- Ano. - Jo?
A o čem bude?
Přepisuju zápisky ze svých cest.
Nebo se o to přinejmenším snažím.
Ne! Ne.
Zasloužíš si ho víc?
Ty alespoň přesně víš, co chceš,
zatímco já se jen tak plácám a netuším, co se životem.
A nikdy jsi nebyl šťastnější.
Ano, to je pravda.
Myslím, že bude pro mě.
Pokud to chápu správně,
předháníme se v tom, při kom stojí štěstěna nejvíc.
Ne! Hlavně nám tu nebásněte o naší sestře.
Podle mě je mi nejvíc přáno proto,
že jsem právě zahlédl další láhev.
- Má pravdu! - Je to tak!
Opravdu!
- Máte zrak jako ostříž. - To tedy.
Nádhera.
Děkuju.
Na skvělý klub pana Mondriche.
- Na klub. - Na klub.
- Panečku. - Další.
Musíme ji dopít.
Je to tak, už patříte do rodiny.
Ne, to nemusí být.
Pro vás, Mondrichi.
Je v ní ještě na jednu rundu.
Whistledownová.
Toto jsou slova Páně.
Chvála Hospodinu.
Dnes jsme se zde sešli
kvůli ohlášce manželského svazku
mezi panem Colinem Bridgertonem
a slečnou Penelope Featheringtonovou.
Toto je poprvé, co se táži.
Komu je znám jakýkoliv důvod,
jenž by mohl bránit spojení těchto dvou poutem manželským,
nechť promluví teď.
Nuže.
Pan Bridgerton
a slečna Featheringtonová
budou sezdáni za tři týdny v tomto kostele.
Dále oznamuji sňatek
mezi lordem Charlesem Choem a slečnou Emmou Kenworthyovou.
Toto je podruhé, co se táži.
Komu je znám jakýkoliv důvod,
jenž by mohl bránit spojení těchto dvou poutem manželským,
nechť promluví teď.
Nuže.
Lord Cho a slečna Kenworthyová budou sezdáni
za dva týdny v tomto kostele.
A tím naše dnešní setkání končí.
Teď jděte v míru,
milujte Hospodina a služte mu.
Běžte napřed.
- Jsem rád, že už je ti dobře. - Je mi mnohem líp.
A brzy budeme oficiálně svoji.
Pokud sis to nerozmyslela.
Proč bych to dělala?
Vím, že jsi mi něco chtěla říct.
Ano, už hodně dlouho se ti chci s něčím svěřit.
Že tě miluju od chvíle, kdy jsme se potkali.
Skoro až ostudně dlouho.
I když jsem se chovala jako tvá přítelkyně...
potají jsem tě milovala.
Vždycky jsem tě milovala, Coline.
Zbytek života tě budu prosit,
abys mi odpustila, že jsem si toho nevšiml dřív.
To nemusíš.
Úplně mi stačí, že ho budu moct strávit s tebou.
Co to děláš, Coline?
Tančím...
se svou budoucí ženou v kostele, kde se budeme brát.
Že tebe jako malého vůbec netrestali?
Bratře?
Sestro.
Představuji ti lady Keswickovou.
Už se znáte?
Neměli jsme tu čest.
Lord Anderson, těší mě.
- Chystal jsem se... - Potěšení je na mé straně.
Mluví o vás celé město. Nemohla jsem se dočkat, až vás poznám.
Nechám vás, abyste se seznámili.
Od vaší sestry vím, že jste ovdověl jako já.
Nuže...
Ne.
Jestli se chceš kát, nestačí dojít před kostel.
Vykradla jsem se ven. Neprozrazuj mě, prosím.
Vždyť pozornost zbožňuješ.
- O tu mi nejde. - Tak o co?
Život v utajení je velice osamělý.
Chtěla jsem se zeptat, zdali by ses ke mně nepřidala.
Umíš si se slovy vyhrát a jsi sečtělá.
Nepomohla bys mi s Listy?
To už jsi zapomněla, co se o mně loni psalo?
Co jsi o mně napsala ty?
Jistě.
Odpusť mi. Nevím, co mě to popadlo.
Společně to můžeme napravit.
V prvním vydání tě pěkně vychválíme.
Nehodlám s tebou spolupracovat. A už se nemůžeme přátelit.
Promiň.
Vážně tu jde jen o Listy?
Není divu, že tě Penelope opustila.
Máš jen plnou pusu řečí.
Zjevně pouze závidíš, že jsem to někam dotáhla.
Ano, možná Whistledownové závidím.
Dokázala nevídané.
A po jedné sezóně, kdy si mě nikdo nevšímal,
skoro chápu, co ji k tomu vede.
Gratuluju k tvému těžce vydřenému úspěchu.
Vsadím se, že čekáš holčičku. Proto jsi ztratila jiskru.
Jak to myslíš?
Holčičky prý matky okrádají o krásu.
Copak to nevidíš, mamá?
Jsou spolu vážně okouzlující, že?
Podle mě jsi půvabná jako bonboniéra.
Předpokládám, že budete i na příštích ohláškách.
Ano.
Chtějí, ať se za ně přimluvím u královny.
Raději vy než oni. Budete jí to muset podat přesvědčivě.
A tihle dva... Stále spolu jen mlčky posedávají?
Už se trochu rozmluvili.
Jejich rozhodnutí mi přirostlo k srdci.
Jen se obávám, že když bude královna tlačit...
Uvidí, že stále máte jisté pochybnosti.
Na těch nezáleží, pokud jsou šťastní.
Královně ovšem ano.
Jestli je vycítí, bude se snažit prosadit svou volbu.
Pojď ke mně, má drahá.
To bylo úžasné.
- Ano! - Fantastické!
Portikus svým způsobem zakrývá výhled z náměstí,
což je vcelku chytré.
Královna by měla sedět výš, mezi okny.
A až vejde, nic jí nesmí bránit ve výhledu.
Bavíš se?
Těší mě představa, že uspořádáme ples, jaký Mayfair ještě neviděl.
Zelené ubrousky nevypadají špatně, ale jsou poněkud nevýrazné,
takže se přikláním k těm stříbrným.
Pěkně by nám ladily s dezertními talířky. Nebo myslíš, že by to bylo moc?
Vůbec ne.
Uspořádáme svatbu, jakou Mayfair ještě neviděl.
To jsem chtěla slyšet.
Paní Varleyová navrhuje čtyřpatrový dort,
ale vzhledem k počtu hostů to bude chtít pět.
Děkuji, madam Delacroix. Taková rychlost.
Slečno Penelope!
Ráda vás zase vidím.
O vašem zasnoubení jsem se dočetla až z vašich posledních Listů.
Ano, jsem radostí bez sebe.
Promiňte, byla jsem v jednom kole.
Přeju vám to.
Až budete tajně psát, předpokládám, že panu Bridgertonovi řeknete...
Kvůli tomu jsem tu.
Přenechám zásluhy za Listy slečně Cowperové.
Číslo s mými zásnubami bude mé poslední.
Vždyť je to vaše celoživotní dílo.
Nemůžu v tom pokračovat.
Mám se vdávat z lásky a nechci to brát jako samozřejmost.
Mamá mě poslala pro vzorky látek
na svatební šaty.
Nejoblíbenější součást mé práce...
je okamžik, kdy si zákaznice oblečou šaty a po tváři se jim rozlije úsměv.
Nedokážu si představit se toho vzdát.
Na každý pád...
vám ušijeme ty nejkrásnější šaty pod sluncem.
Právě mě vypudili z klubu.
- Proč? - Kvůli tvé dceři!
Proč myslíš? Na věno může zapomenout!
To se ale nikdy neprovdá, můj pane.
No a co? V Londýně si ji stejně už nikdo nevezme!
Co se děje, mamá?
Co tady děláš? Proč nejsi u sebe v pokoji?
Nemám tam žádný stůl. Sepisuju Listy.
Dobře.
Tvého otce právě kvůli celé téhle situaci
vypudili z klubu.
Hodlá ti vzít věno.
Z 5 000 liber dlouho nevyžiješ,
ale jako věno...
by ti mohly pomoct přilákat nápadníka z kontinentu.
Nebo z venkova.
Kohokoliv.
Musíme tu odměnu získat,
než skutečná Whistledownová vydá další číslo.
Přečti mi, co jsi napsala.
„Drahý čtenáři, to jsem já, lady Whistledownová.
Dnes přicházím se spoustou klepů z mnoha zemí.
Blízkých i dalekých... ze široka daleka.“
To je vše?
Prozatím.
Božínku.
Mamá...
mám strach.
SPOLEČENSKÉ LISTY LADY WHISTLEDOWNOVÉ
„Ze všech saní, které kdy žily, jsou pisalky údajně ty nejlítější.
Je-li to pravda, pak nadešel čas, abych vycenila zuby.“
Chytré.
Takže jste druhorozený syn?
Ano, snažím se dostát své špatné pověsti.
Máte nějaké tvůrčí záliby?
Píšete? Kreslíte? Nebo...
malujete?
Ne. Já...
Já...
Občas si zatančím na plese.
Paul je mecenáš umění.
Svůj čas tráví podporou divadla.
- Chápu. - Tak jsme se poznali.
- V lóži ji vídám každý týden. - To jsem nevěděl.
Na naše setkání nikdy nezapomenu. Zrovna dohráli Mnoho povyku pro nic.
Zašel jsem do zákulisí,
kde zrovna kárala režiséra za zbytečnou cenzuru.
To si mám nechat líbit
prznění takového geniálního díla?
Nechte mě hádat.
Řekla, že byste si na ni „měl dávat pozor“?
- Přesně tak. - To byste měli oba dva.
- Pan Bridgerton je na suchu. - Benedict.
Benedict.
Nuže, Benedicte, koho poučovala, když jsi ji potkal ty?
- No tak. - Myslím, že vzduchoplavce.
Respektive dav, co ho zesměšňoval.
Dnešní hudba je velmi příjemná, že?
Dobrý večer.
Lorde Kilmartine.
Přesně tak.
Marcusi.
Chtěla bych ti představit pár dalších známých.
Těší mě.
Dobrý večer, dámy.
Lady Keswicková, lady Gloucesterová a lady Vikaspuriová.
Tuhle barvu moc nemusím, ale tobě sluší.
Děkuju, mamá.
Povedly se.
Ty pláčeš?
- Drahoušku. - Ne.
Jsem těhotná.
Každý přece ví, že v těhotenství ženám slzí oči.
Kdepak je tvůj pohledný snoubenec?
- Pane Bridgertone. - Mondrichovi.
Uklidňuje mě, že se i po zavření vašeho klubu
můžeme alespoň těšit na ty nejlepší plesy sezóny.
Její Veličenstvo královna.
Je tady.
Jak jsem čekala. Nuda, a to jsem ještě laskavá.
Toto ovšem není vůbec špatné.
Mamá? Zkusíš si promluvit s královnou?
Počkáme, až se tu trochu usadí.
Možná bychom za ní měli hned,
kdyby chtěla odejít dřív.
Já...
Měli bychom počkat.
Počkat? Nechodí na každý ples. Jestli s ní nepromluvíme dnes...
Domluvím nám audienci přes lady Danburyovou.
Tady teď zrovna vládne chaos.
Copak si v něm nelibuje?
Ano, ale musí být v dobrém rozpoložení.
Už nechci čekat, mamá.
Já vím, ale nechci vám to pokazit.
Jak bys mohla?
Myslíš, že ji naše svatba nepotěší?
Půjdu se kochat zdejším kvalitně provedeným deštěním.
O to nejde, Francesco.
Ani pro mě to není lehké.
Už jsi s královnou mluvila.
Bojíš se, že nám to pokazíš, protože s tím sňatkem nesouhlasíš.
Vždyť jsem ho posvětila.
Jen velmi vlažně.
Lord Kilmartin je velice milý.
Já jen...
Co, mamá?
Ne každý svazek musí být dramatický a tvrdě vybojovaný.
Náš vztah je jednoduchý a... Miluju ho, mamá.
I když tobě to nejspíš nestačí.
Osobně mám venkov moc ráda.
Omluvte mě.
To já... za ní půjdu.
Žádné další vdovy vidět nechci.
Dělej si, co chceš,
ale lady Bridgertonová je má přítelkyně.
Nejsi jediná, komu na ní záleží.
To mi musíš vzít úplně vše?
Sestro... to by stačilo.
Pověz mi, čím jsem si tvůj hněv zasloužil,
ať už to můžeme hodit za hlavu.
- Týká se to otce? - Týká se to mnoha věcí.
Pokud jde o to, že mě měl raději, s tím jsem nemohl nic dělat.
To je mi jedno!
Měla jsem příležitost
získat v životě skutečné štěstí
a ty jsi mě o něj připravil.
Já že tě připravil o štěstí?
Tu noc před mou svatbou
se mi takřka podařilo uniknout.
Myslíš si, že nevím,
že to ty jsi mě zradil a řekl otci o mém plánu?
Slyšela jsem, jak ti děkuje.
- Somo... - Somo?
Somo...
Tím, že mi budeš říkat mým starým jménem, nic nenapravíš.
Možná jsi okouzlil všechny vdovy z vyšší společnosti,
ale na mě tvůj šarm nezabírá.
A teď už mě omluv.
Musím najít svou přítelkyni.
Já do společnosti moc nechodím.
Zato Tilley si ji užívá.
Podle mě jsou všichni nabubřelí.
A plní předsudků.
Co by proti tobě mohl kdo mít?
Tilley ti o mně asi ještě nevyprávěla.
Můžu mít jednu osobní otázku?
Ty mám nejraději.
S lady Arnoldovou si poměrně rozumíte.
Divím se, že jste spolu nikdy...
I když to radši nechci vědět.
To víno mi nějak stouplo do hlavy.
A taky...
jsi díky němu ještě podmanivější.
Měl bych se jít ujistit, že Tilley neztrácí hlavu nad dezertem.
Jistě.
Dezert je na stole.
Tak jsem měl pravdu.
Jsi si jistý?
Ano.
Odpusť nám. Jen jsme...
Vlastně jsme mluvili o tobě.
Nepřidal by ses k nám?
Nahoře.
Já...
Zapomněl jsem, že mám domluvenou schůzku.
Vy odpusťte mně.
Musím říct, že našemu soukromému valčíku v kostele se tenhle tanec nevyrovná.
V tom případě bychom ho měli trochu okořenit.
To je lady Whistledownová!
Je to ztělesnění ďábla.
Hlavně se s ní nebav.
Dokážete si představit mít za dceru klevetnici?
Tento ples patří mezi ty zábavnější.
Mám vám ji přivést, Vaše Veličenstvo?
Ne.
Necháme ji vydusit.
Nedovolme, aby nám zničila večer.
Máš pravdu.
Co budeme dělat?
Se vztyčenou hlavou počkáme,
dokud nás královna nezavolá.
Neodebereme se už domů?
Jsem zvědavá, co se bude dít.
Už chápeš, proč ji tak obdivuju?
Já Cowperovou pohrdám.
Jako lady Whistledownová je ovšem vcelku důvtipná.
Omlouvám se.
Nejsem na tolik tance zvyklá.
Nic se nestalo.
Chtěl jsem ti říct,
že přepisuju své zápisky z cest do knižní podoby.
- Na tvůj popud. - Vážně?
Brzy to budu mít.
Pořád mi zbývá seškrtat několik... osobnějších pasáží.
Proč? Ty jsem si na tom úryvku užila nejvíc.
Ty jsou pouze pro tvé oči.
Můžu je zredigovat za tebe.
Kdybys chtěl.
Než je pošleš nakladateli.
Psaní mě moc baví.
Dopisů a podobných drobností.
Je pravda, že píšeš ty nejlepší dopisy.
Rád bych si ovšem dokázal, že to zvládnu sám.
A taky tobě. Chci pro tebe být dost dobrý, Pen.
To už přece jsi.
Odpusť mi. Zdá se, že si královna zavolala slečnu Cowperovou.
Konečně bude muset sníst, co si nadrobila.
Slečno Cowperová, možná jsem měla upřesnit,
že vás nechci vidět u svého dvora ani kdekoliv jinde.
- Vaše Veličenstvo... - Byla jste pozvána?
Ne, Veličenstvo.
Jen jsem vám chtěla předat dárek.
Je zpátky!
LISTY LADY WHISTLEDOWNOVÉ
Nejlaskavější čtenáři,
říká se, že zlo nikdy nespí.
V tom případě je pisatelka těchto řádků ztělesněním ctnosti,
protože si dopřála zasloužený odpočinek
od pozorování vás všech.
Avšak nezoufejte, jsem zpět.
Brzy vám nabídnu další plnohodnotné vydání.
Možná již znáte mé jméno, ale vězte,
že já vás znám ještě lépe.
Se srdečným pozdravem lady Whistledownová.
Odteď též známá jako Cressida Cowperová.
Zaujala jste mě, slečno Cowperová.
I když mě to poněkud překvapilo.
Můžeme probrat...
Budu se těšit na vaše zítřejší číslo.
Chci vidět nové klevety.
A potom můžeme probrat vaši odměnu.
Ona... Co jsme to... A teď...
Pojď se mnou.
Je to má vina.
Řekla jsem ti, ať jí to jméno přenecháš, a ona vyplodila koherentní text.
A zveřejnila ho.
- Dýchej. - Stvořily jsme monstrum.
Monstrum, které nejspíš půjde po mně i mé rodině.
Úplně jako loni.
- To byla má chyba. - Byla jsem lehkomyslná.
Stejně jako teď, když jsem si na prsou hřála zmiji,
která je skoro stejně mocná jako královna.
Neměla jsem se s ní přátelit.
Všechno se vyřeší, Eloise.
Jak to víš?
Začnu znovu psát.
Zvládnu Cressidu znemožnit jediným číslem.
Nejde jen o klevety.
Listy mají moc.
- Pen... - Pamatuješ na mé první číslo?
- Citovala jsi Byrona. - To nemyslím.
Tu část o naší rodině.
„Nevkusná, netaktní mamá dostrkala své tři dcery na manželský trh
jako prostoduché prasnice.“
Ta aliterace byla trochu přehnaná,
ale začala jsem psát proto, že jsem se cítila bezmocná.
Na nic se mě neptali a uvedli mě do společnosti o rok dřív.
Mohla jsem se vyjádřit jedině skrze psaní.
Měla jsem Listy využít k tomu,
abych dala hlas ostatním ve stejné situaci.
Vím, že jsem svým brkem napáchala mnoho škod.
Prosím...
dovol mi ho využít k dobru.
Musíš okamžitě sepsat další číslo.
Dřív než Cressida.
...ČTENÁŘI...
Promiňte za pozdní objednávku. Nastaly jisté zmatky s dodávkou hedvábí.
Dostanete štědře zaplaceno.
Pro lady Whistledownovou cokoliv.
- Coline... - Takže ty...
jsi lady Whistledownová?
PODLE ROMÁNŮ JULIE QUINNOVÉ
Překlad titulků: Eliška K. Vítová