Det kommer ikke bag på mig.
Det er ikke kommet. Ingen har fået det.
Måske har dronningen afsløret hende.
- Jeg håbede at se min forlovelse nævnt. - Og min nye kjole.
Jeg ville gerne...
Cressida Cowper?
Den blonde bagtalerske!
- Tror vi på, det er hende? - Det giver god mening.
Jeg ville også skrive ondsindet sladder, hvis jeg var en pebermø som miss Cowper.
Hun er ond.
- Hun har fået en dårlig opdragelse. - Var jeg hendes mor, smed jeg hende ud.
Hun er djævelsk.
Hun er et geni.
Jeg glæder mig til næste nummer.
Jeg vil ikke fornærme Djævelen ved at drage paralleller
mellem ham og Cressida Cowper.
Den ene er en løgner, en bedrager, en ren dæmon.
Den anden har denne skribent ikke mødt.
Du har besøg.
Pen.
Colin.
Er alt vel? Jeg har været urolig.
Jeg har det fint, Colin.
Måske bør du ikke være her, ifald det smitter.
Det er her, jeg vil være.
Jeg ved, der er noget, du vil sige mig.
Men jeg venter gerne, til du er klar til røbe,
hvad det end er, du føler.
Jeg kan ikke sige det nu.
Det var ikke dig, som fik mig til at dåne.
Det var Cressida Cowpers påstand om at være Whistledown.
Det er mærkværdigt.
Hun har skrevet meget uvenligt om dig og mig og vores familier
og afslører sig ved vores forlovelsesfest.
Cressida tilraner sig gerne opmærksomhed.
Tror du, det er hende?
Jeg forestillede mig lady Whistledown...
...kløgtigere, måske.
Nu skal du få fred.
Men før jeg går, har jeg noget til dig.
Guldsmeden er netop blevet færdig.
Åh, Colin, hvor er den smuk.
Men kun halvt så smuk som dig.
Blæk? Har du skrevet?
Ja. Breve.
Om den glædelige nyhed.
Naturligvis.
Nu skal du få ro.
Farvel, miss Featherington.
Lidt endnu.
Jeg lovede lord Greer en debutant som brud,
ikke en sladderskribent.
Han har trukket sit ægteskabstilbud tilbage.
Er det sandt?
Du skal ikke smile, pigebarn.
Hvis du tror, du kan fortsætte med at arbejde under mit tag
og besudle mig gode navn, tager du grueligt fejl!
Jeg sender dig over til din faster Jo.
Papa, det kan du ikke. Faster Joanna bor i Wales.
Netop. Så kan du skrive sladder om fårene!
Cressida, du må tage dine ord i dig.
Vi kan sige, at lady Bridgerton gav dig for meget vin,
så du blev beruset.
Tror du mig ikke?
Jeg kender min datter.
Lady Whistledown er en begavet skribent.
Du har mange evner, men kløgt er ikke en af dem.
Miss Cressida Cowper,
De er kaldt til slottet på Hendes Majestæt Dronningens bud.
Vi har noget at berette, lady Danbury.
- Vi sælger klubben. - Det er godt nyt.
Det glæder mig, når folk følger mine råd. Og det er den rette beslutning.
Hendes Majestæt vrede er rettet andetsteds hen,
men det kan hurtigt ændre sig.
Naturligvis. Vi ønsker ikke at tiltrække opmærksomhed ved at bryde reglerne.
Vrøvl!
De skal tiltrække Dem opmærksomhed, og det på den bedst mulige måde.
Ved at afholde et bal.
En ting er at følge reglerne.
Men hvis De ønsker at vinde spillet, må De føre an.
Ellers vil De altid være i defensiven.
Hv...
Vi forstår os på underholdning.
Lord Anderson.
Lady Bridgerton. Undskyld forstyrrelsen. Jeg har glemt min... hat.
Tak.
Kom De...
...blot forbi?
Jeg kunne have sendt en tjener efter den, ikke sandt?
Men så havde jeg ikke fået Dem at se igen.
- For at takke for en fornøjelig aften. - Det var noget af en aften, ikke sandt?
Hvordan har De det?
Udover lidt hovedværk har jeg det godt.
Og De?
De bemærkede min og min søsters kølige afsked?
- Måske, men det angår ikke mig. - Jeg tror, det løser sig.
Barndommens bitterhed varer ofte ved.
- Min søster fødtes først. - Men De var den første dreng.
Men nu er vi voksne.
- Der må være en vej frem. - Den skal De nok finde.
Tak.
Nu vil jeg lade Dem pleje Deres hovedværk.
Jeg håber, vi ses snart.
I lige måde.
- Du elsker lyserøde. - Farven lyserød.
Jeg foretrækker chokolademacaroner.
Jeg sagde helle for de to.
- Du må ikke tage to. - Men...
Du har spist tre.
- Nej! - Jeg så, du gik nedenunder.
- Nej! - Jo!
- Nej. - Gregory så dig.
Hvorfor lyver du?
- Jeg lyver ikke. - Jo.
- Gregory! - Jeg kan også lide chokolade.
Jeg har ikke fået...
- Dem ville jeg have! - Jeg har en idé.
- Det er et glimrende tidspunkt. - Familien er optaget.
Læg dem tilbage.
- Hvorfor blander du dig? - Hvad med at dele?
Sådan er de altid. Afbryd dem.
De vil næppe høre mig.
- ...tre med chokolade i morges! - Nej!
Se her. Undskyld mig!
Jeg har fået pest, og De er alle smittede og dødsmærkede.
- Jeg har ikke... - Tre med banan for den med chokolade.
- Aldrig. - Det er gement.
- Det er meget urimeligt. - Hvorfor ikke?
Gregory, du kan ikke... Hvorfor blander du dig?
Udmærket.
- Dem med chokolade... - Kom nu!
Kære familie!
Tak.
John har en kort meddelelse.
Meget kort.
Vi skal giftes.
Men dog.
Tillykke!
Dejligt. Tillykke.
Du får den sidste macaron.
Du bliver den smukkeste brud.
Lige så smuk som Daphne. Og Kate. Og Penelope.
Det glæder mig. I er et smukt par.
Tak, mor.
Vi må til modisten angående din kjole.
Hver ting til sin tid.
Mukker du over chokolademacaronen?
Vidste du, hun var lady Whistledown?
Har du talt med Penelope?
Ja. Hun er helt slået ud over miss Cowpers afsløring.
Sig, du ikke vidste besked.
Nej.
Ikke om Cressida.
Venskabet var ved at blegne, men det her kan være dråben.
Det håber jeg da.
Du var næppe blevet venner med hende, hvis du havde vidst det,
efter hvad hun har skrevet.
Du har været meget vred på Whistledown. Hvad vil du gøre?
En del af mig vil marchere hen til hende med en høtyv.
Og hvis du ønsker det, gør jeg det.
Men den sidste tids begivenheder har formildet mig.
Du mener det med Penelope.
Du ønsker ikke at høre det, men det er forbløffende,
hvor hurtigt ét menneske kan blive det eneste vigtige.
Jeg kerer mig kun om hendes velbefindende.
Og vores fælles fremtid.
Måske vil lady Whistledown rejse væk,
så hun ikke kan skade os mere.
Vil du tale med miss Cowper?
Med selveste skribenten.
EN BEDRAGER. EN CHARLATAN.
Jeg ville sige det til ham.
Men gjorde det ikke.
Og da lejligheden bød sig,
tav jeg også.
For sandheden ville knuse Colin.
Når dette nummer er udgivet, fortæller jeg ham det.
Nej.
Min bror tror oprigtigt, at han elsker dig.
Hvis han vidste, at du skrev om mig, vores familie, Marina,
og vidste, at jeg også har skjult det for ham...
Hvorfor sige det, når det er bedre at lægge pennen?
Jeg kan ikke stoppe.
- Slet ikke nu. - Jo. Nu har du den perfekte udvej.
Du mener ikke...
Hendes fremfærd i går var tåbelig, men Cressida gjorde dig en tjeneste.
Hun kan ikke formulere sig.
Lad hende lægge skriftet i graven.
Eloise, jeg har arbejdet for hårdt og for længe.
At lade Cressida af alle mennesker få æren ville knuse mit hjerte.
Og Colins hjerte?
- Sandheden vil knuse hans. - Men...
Lady Whistledown er mit navn, ikke hendes.
Dit navn bliver snart Bridgerton.
Du må vælge.
I lang tid...
...ønskede jeg at være en del af din familie.
Og engang var min drøm at kende lady Whistledown.
Du har gjort det godt. Men det er blot sladder.
Lad det fare.
Hendes Majestæt er parat.
Nå, så det er den unge dame, som hævder at være lady Whistledown.
Ja, Deres Majestæt.
Hvorfor er De trådt frem nu?
Jeg... vil gerne gøre krav på min dusør, Deres Majestæt.
Sølle 5000 pund betyder vel intet for den mægtige lady Whistledown.
De tager betaling, ikke sandt?
Ingen anden bør have, hvad der tilkommer mig.
Jeg er en ordholden kvinde.
Jeg giver Dem Deres dusør, når De giver mig Deres seneste nummer.
Det burde være udkommet i dag.
Tilgiv mig, Deres Majestæt. Forstår De...
...dusøren på mit hoved har gjort min udgiver nervøs.
Men jeg bør have et nummer klar meget snart.
"Man bør kende sin fjende."
Jeg kender lady Whistledown ud og ind.
Hendes største force er, at hun er en observatør.
Hvad har De observeret i Deres liv udover Dem selv?
Jeg observerer.
I går aftes observerede jeg miss Francesca og lord Kilmartin.
Sammen hele aftenen i Bridgerton House.
Men der er nok stadig tid
til at styre miss Francesca i retning af markisen.
Miss Cowper, den sande lady Whistledown ville ikke uden videre tilbyde sin hjælp.
Uden en værdig modstander er det uinteressant,
hvilket middelmådigt parti miss Francesca ønsker at indgå.
Medmindre De udgiver et overbevisende nummer,
vil jeg ikke se Dem ved mit hof igen.
Cressida.
Jeg forbyder dig at udgive noget.
Så forviser hun mig fra de bedre kredse.
- Det har din far allerede gjort. - Jeg vil ikke bo hos faster Joanna.
Og når den rigtige lady Whistledown beslutter sig for at udgive igen?
Hun udgav ikke til morgen. Måske har jeg kyst hende væk.
Hvad gør jeg ellers?
Ved at udgive kan jeg måske genvinde dronningens gunst.
Hvis du udgiver og underbygger, at du er Whistledown,
vil ingen giftes med dig.
Ingen vil giftes med mig nu.
Jeg afholder med glæde bryllupsmorgenmaden her.
Medmindre Deres mor ønsker at gøre det, lord Kilmartin.
Havde jeg kun ét barn, ville jeg nok kæmpe for det.
Vi har ikke deklareret forlovelsen. Lad os aftale det først.
Min mor ville nok kæmpe for aldrig at blive værtinde.
Lad os drøfte deklareringen.
- Hvad dronningen angår... - Det har vi talt om.
Jeg ved, jeg ikke var dronningens favorit til Deres datter.
Det skyldtes hende bevågenhed overfor Francesca.
Men det vil være klogt at vente
til sidst på sæsonen med at deklarere forlovelsen.
Så kan vi liste af sted ud på landet til brylluppet,
og dronningen kan vælge en ny diamant, når næste sæson begynder.
Der er bare det...
...at vi ikke vil vente så længe.
Vi vil gerne stifte hjem.
Vi mener, det kan være klogest at tale med dronningen.
Hvis De mener, De magter det.
Vi vil gerne have, at du taler med dronningen.
Jeg forestiller mig gule bånd på alle gelændere og...
...forgyldte blomster på vognen fra kirken til receptionen.
Meget smagfuldt, frue.
Hvad skal vi køre i? En kærre?
- Mit bryllup var uden forgyldte blomster. - Din gom havde ikke ubegrænsede midler.
Jeg bærer dig, min elskede.
Hellere en forgyldt vogn.
Hvorfor skal der gøres sådan stads af Penelope?
Bryllupper er ikke så vigtige som svangerskaber.
Hvor er Penelope?
Hun kan da ikke være sløj endnu.
Penelope?
"Penelope."
LADY WHISTLEDOWNS SOCIETYSKRIFT
Hvad laver du heroppe?
Læser gamle numre af Whistledown.
Jeg er stadig sløj.
Penelope.
Det er lykkedes dig at tiltrække en fornem og formuende mand.
Resten af livet kan du ligge og dovne.
Men indtil du er blevet viet og er faldet til i ægteskabet,
er din opgave af få mr. Bridgerton til at føle sig
som den vigtigste person i hele verden.
Du skal udelukkende tilgodese din mand.
Hans drømme, hans ønsker.
I hvert fald i starten.
Hvad med mine drømme?
Hvilke drømme?
Damer har ikke drømme.
De har ægtemænd.
Og hvis man er så heldig at udfylde sin rolle,
kan det, man ønsker sig,
gå i opfyldelse... gennem ham.
Din far kunne være modbydelig.
En svag mand.
Jeg valgte at gifte mig til sikkerhed.
End ikke det kunne han give mig.
Men han gav mig jer piger.
Og mit højeste ønske har altid været, at I klarede jer bedre end jeg.
Og det har du gjort.
Du er heldig, Penelope.
Tag det ikke for givet.
- Det er rart at dele et måltid med dig. - Vores første.
Hvis du kan lide kokkepigens boller, kan du nok lide alt, hvad hun laver.
Vil du afsætte mig til kokkepigen?
Jeg holder middagsselskab senere på ugen. For dig, mig og min gode ven Paul.
- Kommer du? - Skal mine intentioner bedømmes?
Noget i den stil.
Jeg har jo mødt din familie.
Du bør møde mine kære.
Pragtfuldt.
Din...
Nøj.
Skål, lord Kilmartin, på, at De snart bliver en del af familien.
- Det glæder os, De er her. - Mig en fornøjelse.
Du er i godt humør i aften. Har kærligheden gjort dig jævn?
De herrer! En af mine bedste flasker cognac.
- Den får den nye ejer ikke. - Endnu en? De bør sælge klubben hver uge.
Det er desværre den sidste.
Jeg troede, der var mere tilbage.
Drik det selv
for at fejre sidste aften som ejer af dette fine sted.
"Sørge over", mener De.
Ingen medlidenhedensdrik, tak.
Hvis det er en medlidenhedsdrik, fortjener jeg den.
Hvad er der?
- Dig? - Du har ret.
Kærlighed har gjort mig så jævn, at jeg ikke kan skrive en sætning.
Det er en pine.
Hvad skal du skrive?
Jeg skriver et manuskript.
Gør du det?
- Ja. - Såh?
Hvad handler det om?
Jeg redigerer mine rejsebeskrivelser. Det er i hvert fald tanken.
Nej! Nej.
Fortjener du den?
Din kurs i livet er sat, mens jeg driver omkring uden mål og med.
Er du ikke lykkeligere end nogensinde?
Jo, det er sandt.
Jeg tror, drikken er min.
Hvis jeg har forstået det ret,
er vinderen af denne leg den, som er heldigst.
Nej! Sig ikke noget sentimentalt om vores søster.
Jeg ville sige, at jeg er den heldigste, for jeg har fået øje på endnu en flaske.
- Det har han! - Ja, han har!
Så sandelig!
- Falkeblik. - Ja.
Vidunderligt.
Tak.
Skål for mr. Mondrichs fine klub.
- For klubben. - For klubben.
- Nøj. - En mere.
Vi må tømme den.
Jo, De er en del af familien.
Nej. Jeg takker nej.
Et til Dem, Mondrich.
Der er til en omgang til.
Whistledown.
Dette er Herrens ord.
Lovet være Gud.
Og så, i dag
lyser jeg til ægteskab mellem mr. Colin Bridgerton
og miss Penelope Featherington.
Dette er den første lysning.
Hvis nogen kender til en rimelig årsag til,
at disse to ikke kan forenes i den hellige ægtestand,
så sig det nu.
Udmærket.
Mr. Bridgerton
og miss Featherington
vil blive viet her om tre uger.
I dag lyser jeg også til ægteskab
for lord Charles Cho og miss Emma Kenworthy.
Dette er den anden lysning.
Hvis nogen kender til en rimelig årsag til,
at disse to ikke kan forenes i den hellige ægtestand, så sig det nu.
Udmærket.
Lord Cho og miss Kenworthy vil blive viet her
om to uger.
Så har jeg ikke mere på hjerte i dag.
Gå nu med fred for at elske og tjene Herren.
Jeg kommer om lidt.
- Rart at se, du er frisk. - Jeg har det meget bedre.
Og snart er vi officielt gift.
- Hvis du vil have mig. - Hvorfor skulle jeg ikke ville det?
Jeg ved, der er noget, du har villet sige mig.
Der er noget, jeg i lang tid har villet sige dig.
At jeg har elsket dig, siden første gang vi mødtes.
Det er faktisk pinligt lang tid.
I de år, jeg foregav at være din ven, var jeg det, men...
...jeg elskede dig.
Jeg har altid elsket dig, Colin.
Jeg vil hele livet bede dig om tilgivelse for ikke at have set dig noget før.
Det behøves ikke.
Intet gør mig lykkeligere end at være sammen med dig.
Hvad laver du?
Danser
med min kommende hustru i kirken, hvor vi skal giftes.
Blev du aldrig straffet som barn?
Bror?
Søster.
Lad mig præsentere lady Keswick.
Har I mødt hinanden?
Det mener jeg ikke.
Lord Anderson. En fornøjelse.
- Jeg skal tale med... - Fornøjelsen er på min side.
Alle har talt om Deres ankomst.
Jeg har håbet at møde Dem.
Jeg lader jer lære hinanden at kende.
Jeg forstår, at De som jeg er blevet ene.
Ja...
Goddag, Eloise.
Nej.
Hvis du vil angre, skal du gå ind i kirken.
Jeg sneg mig ud. Fortæl ikke nogen, jeg er her.
Du kunne ellers få opmærksomhed.
- Det var ikke opmærksomheden... - Hvorfor så?
Måske fordi det er ensomt at leve i det skjulte.
Jeg spekulerede på, om du ville slutte dig til mig.
Du holder af ord. I det mindste at læse.
Måske ville du hjælpe mig med skriftet.
Har du glemt, hvad der blev skrevet om mig sidste år?
Hvad du skrev i Whistledown?
Naturligvis.
Tilgiv mig. Jeg ved ikke, hvorfor jeg skrev det.
Men sammen kan vi råde bod på det ved at lovprise din karakter.
Jeg vil ikke medvirke til det her. Og jeg kan ikke længere være din ven.
Jeg beklager.
På grund af Whistledown?
Ikke underligt, at Penelope forlod dig.
Du snakker kun.
Du misunder, at jeg har drevet det til noget.
Måske misunder jeg Whistledown.
Det er en bedrift.
Og efter en sæson, hvor jeg følte mig usynlig,
forstår jeg næsten, hvorfor man kan skrive det.
Tillykke med frugten af dit hårde arbejde.
Du venter en pige.
- Det er derfor, du har mistet gnisten. - Hvad mener du?
Det siges, at døtre stjæler ens skønhed.
Kan du ikke se det, mama?
Er de ikke et fortryllende par?
Du er fortryllende som en æske chokolade.
- De kommer vel til den næste lysning. - Ja.
De ønsker, jeg taler deres sag for dronningen.
Hellere Dem end dem. Dronningen vil forvente en præstation.
Og de to... Sidder de stadig længe sammen i tavshed?
De snakker mere nu.
Jeg har respekt for deres valg.
Men hvis dronningen presser for meget på...
Så opdager hun, at De stadig har Deres tvivl.
Min tvivl betyder intet imod Francescas lykke.
Jo, hvis dronningen fornemmer den.
Så kan hun finde på at modsætte sig ægteskabet.
Kom her. Kæreste ven.
Lady Danbury.
Var det ikke dejligt?
- Jo! - Pragtfuldt!
På sin vis hindrer indgangspartiet indsynet fra pladsen,
hvilket er ganske godt tænkt.
Dronningens stol skal hæves og stå midt for vinduerne.
Og hun skal have klart udsyn, når hun træder ind.
Morer du dig?
Jeg nyder tanken om at afholde det bedste bal i Mayfair nogensinde.
De grønne servietter er nydelige, men lidt for ordinære.
Jeg hælder til dem med sølv.
De står godt til kagefadene. Eller er de for prangende?
Umuligt.
Vi holder Mayfairs flotteste bryllup nogensinde.
Det er sød musik i mine ører.
Med hensyn til kagen har Varley foreslået fire etager,
men med den gæsteliste bliver vi nødt til at have fem.
Tak, madame Delacroix. Og med så kort varsel. Tak.
Miss Penelope!
Det er alt for længe siden.
Først da buddet afleverede dit seneste skrift,
erfarede jeg, du er forlovet.
Ja, jeg er meget lykkelig. Tilgiv mig. Den seneste tid har været hektisk.
Jeg er glad på dine vegne.
Og når du lister dig ud for at skrive, vil du vel fortælle mr. Bridgerton...
Derfor er jeg her.
Jeg vil lade miss Cowper tage æren for skriftet.
Den seneste udgave bliver min sidste.
Penelope, det er dit livsværk.
Jeg kan ikke fortsætte.
Jeg har fundet kærligheden, Genevieve. Den vil jeg ikke tage for givet.
Min mor har bedt mig hente stofprøver til min brudekjole.
Det, jeg holder mest af ved at lave kjoler,
er at se en kvinde stråle, når hun tager kjolen på.
Den følelse vil jeg aldrig give afkald på.
Men uanset hvad,
laver vi den smukkeste kjole til dig.
Jeg er blevet smidt ud af min klub.
- Hvorfor? - På grund af din datter!
Hvorfor ellers? Jeg annullerer hendes medgift.
Så mister hun enhver chance.
Jeg er ligeglad. Ingen mand i London vil have hende nu!
Hvad er der galt?
Hvorfor er du ikke på dit værelse?
Jeg har intet skrivebord. Jeg skriver Whistledown.
Godt.
Din far er lige blevet smidt ud af sin klub på grund af alt dette.
Han annullerer din medgift.
5000 pund er ikke meget at leve for, men som medgift
kan de måske skaffe dig en mand fra kontinentet.
Eller fra landet.
En eller anden.
Vi skal have den dusør, før den sande Whistledown udgiver igen.
Læs, hvad du har skrevet.
"Kære læser. Det er mig, lady Whistledown.
I dag bringer jeg Dem sladder fra mange egne,
nær og fjern... vidt og bredt."
Er det alt?
Indtil videre.
Du godeste.
Mama... jeg er bange.
"'Af alle tæver, døde som levende, er en skrivende kvinde den mest bidske'.
Ifald det er sandt, vil denne skribent gerne vise Dem sine tænder."
Fikst.
Så De er den anden søn?
Og gør mit bedste for at leve op til rygtet som uduelig.
Giver De Dem af med kreative sysler?
Skriver De? Eller tegner? Eller... maler?
Nej. Jeg...
Jeg...
...danser af og til ved fester.
Paul er kunstmæcen.
Han støtter teatret.
- Javel. - Sådan mødte jeg Tilley.
- Hun er i sin loge hver uge. - Det vidste jeg ikke.
Jeg glemmer aldrig vores første møde.
Efter Stor ståhej for ingenting gik jeg om bag scenen, og der stod hun
og skældte instruktøren ud for at "gøre stykket stuerent".
Skal jeg finde mig i, at små begavelser fordærver et genis prægtige værk?
Lad mig gætte.
Sagde hun, at De skulle være "meget, meget bange"?
- Lige præcis. - Det bør I begge være.
- Mr. Bridgertons glas er tomt. - Benedict.
Benedict.
Nå, Benedict, hvem læste Tilley teksten, da De mødte hende?
- Nej, hold nu op. - Det var vist en luftskipper.
Eller rettere tilhørerne, som generede ham.
Det er dejlig musik, ikke sandt?
Godaften.
Lord Kilmartin.
Ja, bestemt.
Marcus.
Endnu et par veninder, jeg vil præsentere dig for.
Mig en fornøjelse.
De damer. Godaften.
Lady Keswick, lady Gloucester, lady Vikaspuri.
Jeg kan ikke lide den farve, men den klæder dig.
Tak, mama.
Nydeligt.
Græder du?
- Min kære. - Nej.
Jeg er svanger.
Enhver ved, at et barn kan presse vand op i ens øjne.
Hvor er din flotte forlovede?
- Mr. Bridgerton. - Mr. og mrs. Mondrich.
Det trøster mig, at selv om vi ikke har Deres klub,
vil De holde sæsonens mest udsøgte fester.
Hendes Majestæt Dronningen.
Hun kom.
Som forventet, i bedste fald glansløst.
Ikke dårligt. Slet ikke dårligt.
Mor? Vil du tale med dronningen nu?
Lad hende finde sig til rette.
Måske skal vi tale med dronningen nu, ifald hun går tidligt.
Jeg...
Vi bør vente, Francesca.
Hun kommer ikke til alle baller. Taler vi ikke med hende i aften...
Lady Danbury kan skaffe mig audiens.
Det hele er lidt kaotisk.
Ynder dronningen ikke kaos?
Jo, men det er vigtigt, at hun er i godt humør.
- Mor, jeg vil ikke vente. - Og jeg vil ikke ødelægge det for dig.
Hvordan kunne du ødelægge det?
Vil partiet ikke glæde hende?
Jeg vil studere de udsøgte paneler.
Det er ikke det, Francesca.
Det er skræmmende, selv for mig.
Du har talt med dronningen før.
Du er bange for at ødelægge det, fordi du ikke tror på dette parti.
Jeg har støttet dig.
Du har støttet af pligt.
Lord Kilmartin er indtagende.
Jeg er bare...
Hvad er du?
Ikke alle forelskelser behøver at udspille sig med drama og kampe.
Det, John og jeg har, er enkelt og... jeg elsker ham, mor.
Selv om du ønskede en anden kærlighed for mig.
Jeg holder meget af at være på landet.
Hav mig undskyldt.
Jeg går efter hende.
Jeg vil ikke tale med flere enker.
Tal med hvem du vil,
men det er ikke din opgave at gå efter min ven.
Du er ikke ene om at holde af lady Bridgerton.
Skal du absolut tage alt fra mig?
Søster.
Så er det nok.
Sig, hvordan jeg har gjort mig fortjent til din vrede.
Så vi kan få det overstået.
- Skyldes det far? - Det skyldes mange ting.
Det skyldes, at jeg var fars yndling. Det kunne jeg ikke gøre for.
Det er jeg ligeglad med.
Det, som går mig på, er,
at jeg havde en mulighed for at blive lykkelig,
og den tog du fra mig.
Hvordan gjorde jeg det?
Natten før jeg skulle giftes, var det nær lykkedes mig at slippe væk.
Tror du ikke, jeg ved, at du sladrede til far?
Jeg hørte ham takke dig.
- Soma... - Soma!
Soma...
Tror du, du kan råde bod på det, ved at bruge mit fornavn?
Måske virker din charme på alle det fine selskabs enker,
men den lader mig kold.
Og nu, hvis du vil have mig undskyldt...
...må jeg finde min ven.
Jeg undgår det fine selskab.
Tilley dukker op af og til.
Jeg finder det alt for prætentiøst.
Fordømmende faktisk.
Jeg kan ikke se, hvorfor folk skulle dømme dig.
Så har Tilley ikke fortalt dig alt om os.
Må jeg stille et personligt spørgsmål?
Er andre spørgsmål værd at stille?
Du og lady Arnold er meget nære venner.
Det overrasker mig, at I aldrig har...
Nej, svar ikke på det.
Vinen har gjort mig uforskammet.
Tja,
vinen har også gjort dig indtagende.
Jeg må sikre mig, at Tilley ikke dirrer af harme over desserten.
Endelig.
Desserten er klar.
Jeg har ret i min mistanke.
Er du sikker?
Ja.
Undskyld os. Vi...
...talte faktisk om dig.
Vil du gøre os selskab?
Ovenpå.
Jeg...
Jeg havde rent glemt, jeg har en aftale.
Undskyld mig.
Denne dans er intet imod en privat vals i kirken, vi skal giftes i.
Måske skal vi tilføre lidt schwung.
Det er lady Whistledown!
Hun er Djævelen selv.
Du må ikke tale med hende.
En skandaleskribent til datter.
Tænk jer det!
Denne fest er en af de mere fornøjelige.
Skal jeg hente hende, Deres Majestæt?
Nej.
Vi holder hende på pinebænken.
- Hun skal ikke spolere vores aften. - Du har ret.
Hvad gør vi nu?
Vi venter, til dronningen hidkalder os, og vi holder ryggen rank.
Skal vi tage pigerne og gå?
Jeg vil nu gerne se, hvad der sker.
Kan du nu forstå, hvorfor jeg beundrer hende?
Jeg afskyr Cressida Cowper.
Men som lady Whistledown er hun en begavet forfatter.
Undskyld. Jeg er ikke vant til at danse så meget.
Tænk ikke på det.
Forresten...
Jeg har redigeret min rejsedagbog til et manuskript.
- Grundet din opmuntring. - Har du det?
Næsten.
Jeg er ved at fjerne nogle af de mere... personlige passager.
Hvorfor? Det var det gode ved det, jeg læste.
De dele må kun du læse.
Måske kan jeg redigere det.
Hvis du synes.
Før du sender det til en forlægger. Jeg holder af at skrive.
- Breve og den slags. - Du skriver nogle fremragende breve.
Men jeg vil gerne bevise overfor mig selv, at jeg kan selv.
Og overfor dig. Jeg vil være dig værdig, Pen.
Du er mig værdig.
Undskyld. Dronningen har hidkaldt miss Cowper.
Måske vil lady Whistledown nu mærke konsekvenserne.
Miss Cowper, måske skulle jeg have tydeliggjort,
at jeg ikke ønsker at se Dem ved eller udenfor mit hof.
- Deres Majestæt... - Er De inviteret?
Nej, Deres Majestæt.
Jeg ville blot give Dem en gave.
Hun er tilbage!
Kære ædle læser.
Det siges, at syndere aldrig finder fred.
I så fald må denne skribent være ganske dydig,
for jeg har nydt en tiltrængt pause fra at observere Dem alle.
Frygt ikke, jeg er tilbage
og udgiver snart et komplet nummer.
Nok kender De nu mit navn, men vær forvissede om,
at jeg kender Dem endnu bedre.
Ærbødigst, lady Whistledown.
Eller, for fremtiden, Cressida Cowper.
Miss Cowper, jeg er spændt.
Overrasket, men dog spændt.
- Kan vi drøfte... - Jeg ser frem til morgendagens nummer.
Jeg vil se sladder.
Så kan vi måske drøfte Deres dusør.
Hun er... Vi har... Og nu...
Kom.
Det er min skyld. Jeg fik dig til at lade hende kalde sig Whistledown.
Og hun har skrevet noget forståeligt.
Og udgivet det.
- Træk vejret. - Vi har skabt et uhyre, Pen.
Et uhyre, som nærer uvilje mod mig og dermed min familie.
Jeg har bragt dem i fare igen.
- Det var min skyld. - Nej. Jeg var ubesindig.
Også da jeg inviterede den snog ind i vores hjem.
Den snog er næsten så magtfuld som dronningen.
Jeg burde have holdt mig fra hende.
Eloise, det skal nok gå.
Hvordan?
Jeg udgiver igen.
Med ét nummer kan jeg miskreditere Cressida.
Det er mere end sladder.
Whistledown er lig med magt.
Husker du mit første nummer? Hvad jeg skrev?
- Du citerede Byron. - Ikke det.
Det om mig og mine søstre.
"Tre frøkener bliver kastet ud på ægteskabsmarkedet
som sørgmodige søer af deres simple, taktløse mama."
Bogstavrimet var lidt overdrevet,
men jeg udgav skriftet, fordi jeg følte mig magtesløs.
Jeg måtte debutere før tid og havde intet at skulle have sagt.
Kun ved at skrive følte jeg, jeg kunne få en stemme.
Jeg skulle have brugt skriftet til at give andre uden stemme en stemme.
Jeg har udrettet store skader med min pen.
Jeg beder dig...
...lad mig gøre noget godt med den.
Du må straks udgive et helt nummer.
Før Cressida gør det.
Beklager den sene bestilling. Der gik kludder i leveringen af silken.
De vil få et stort hastetillæg.
Alt for lady Whistledown.
Colin.
Dig?
Er du lady Whistledown?
Tekster af: Henriette Saffron