Te vagy... Lady Whistledown.
- Colin, én... - Ne is tagadd!
Az imént beszéltél a nyomdásszal.
És én még azért rohantam utánad,
mert aggódtam, hogy a kocsisod erőszakkal vitt a városnak erre a részére.
Pedig valójában
tudtad, mit csinálsz, mert te adtad nyomdába a mai számot.
- A mai számot nem. - De a többit igen!
Hát nem te voltál mindvégig Lady Whistledown?
Az a sok hazugság... amivel áltattál!
Minden, amit rólam és a családomról írtál.
- Kérlek! - Tudtam, hogy gond van.
Ostoba módon magamat hibáztattam, mintha...
mintha érdemtelen lennék a szerelmedre.
De te vagy a hibás.
Sosem bocsátok meg neked.
A BRIDGERTON CSALÁD
Vigyék a Whistledownt! Whistledown!
Whistledown!
Tessék!
Kedves, drága olvasó!
Ha azt hitte, valódi kilétem felfedése belém fojtaná a szót,
gondolja át újra!
Még ilyet!
Nem tartok a gáncsoskodástól, hiszen immár tudják,
hogy Mayfair egyik legjobb hírű házából írok önöknek.
Nyilván egyetlen ház sem tökéletes.
Bár némelyikük azt állítja magáról.
Vegyük például a fényes hírnevű Bridgerton-házat!
E sorok szerzője immár megkérdőjelezi, mi folyik valójában a zárt ajtók mögött.
Elolvashatjuk?
Nem.
Köztudott, hogy Lady Violet Bridgerton
a szerelmi házasság leglelkesebb híve.
De a szerelem mentség arra,
hogy több gyermeke eljegyzése is meglehetősen elkapkodott volt?
Talán a család összetéveszti a szerelmet a vággyal.
Aztán ott van az a tény is, hogy a Bridgerton gyermekek oly számosak!
Elgondolkodott már valaki azon, hogy miért?
E sorok szerzője mindenképp.
Talán azért, mert némelyikük származása kétes lehet.
Micsoda hazugságok!
Megjött a Whistledown!
Attól tartok, már itt van.
Egy újabb Whistledown.
Gregory, add csak ide!
Hát jó.
LADY WHISTLEDOWN TÁRSASÁGI LAPJA
Hála az égnek!
Kedves, drága olvasó!
Úgy tűnik, valaki az én tollaimmal ékeskedik,
így hát nem ülhetek tétlenül.
E szerzőnek nem érdeke, hogy megítélje, mit tesz valaki kétségbeesésében.
De bármennyit is pletykálok, én mindig az igazat mondom,
és nem tűrhetem a hazugságot.
E sorok szerzője nem Cressida Cowper.
Ha ő lenne, bizonyára beszámolt volna a jókora adósságról, amit Lord Blackburn
nem volt hajlandó visszafizetni Lord Samsonnak a héten.
Vagy arról a tényről, hogy Mrs. Newham
tegnap minden teketória nélkül elbocsátotta a szobalányát,
pusztán csak mert szabadnapot kért.
És még csak nem is említettem az apró kegyetlenségeket,
melyeket Mr. Davidson felesége naponta elszenved.
Persze attól tartok, most megtettem.
Mindezt azért mondom,
hogy emlékeztessem önöket, hogy e szerző, a valódi Lady Whistledown mindig figyel.
Olyasvalami ez, amit Miss Cowpernek némiképp többet kellene gyakorolnia.
Itt maradsz, amíg Joanna néni meg nem jön érted.
Addig nem hagyhatod el ezt a szobát.
Maradok tisztelettel: Lady Whistledown.
Jó, hogy Miss Cowper Whistledown-parádéja véget ért,
így most mindenki a közelgő esküvőre összpontosíthat.
Azt akarom, hogy az elit minden szeme rád szegeződjön.
Szerinted pontosan hány szeme van az elitnek?
Kétszer annyi, mint amennyi ember, gondolom.
Tudjátok, mióta Penelopét eljegyezték, Prudence egyszer sem nevezett
mamlasznak, tökkelütöttnek vagy bárgyú libának.
Kezdem azt hinni, hogy okos vagyok.
Az vagy, szerelmem.
Én azt mondom, valami nem stimmel vele.
Ez igaz.
Amikor megpróbálom megfogni a kezét, közel sem a régi lendülettel löki el.
Mayfairre oly pazar esküvői reggeli vár, amilyet még nem látott.
Ez lesz a mi diadalunk, Penelope.
- Nem is vagy izgatott? - Bocsáss meg egy percre!
Újfent Whistledown híve vagy?
Ez különösen jó szám.
Tán elolvasom, hogy elterelje a figyelmemet.
- Jó napot! - Jó napot, Penelope!
Én ezt most elolvasom... méghozzá ott.
Pen, sikerült! Teljesen lejárattad Cressidát.
Furcsa, hogy ezt mondom, de örülök, hogy újra írsz.
Eloise, tudja.
Colin. Tegnap utánam jött.
És most hogy van?
Dühös.
A héten megesküszünk, ha még akarja,
de kétlem, hogy szóba áll velem.
Eloise, mit tegyek?
Ebben nem segíthetek, Pen.
Hálás vagyok mindazért, amit értem tettél,
de úgy érzem, közéd és Colin közé ékelődtem.
- Talán mindig így volt. - Nem igaz.
Őt előbb ismerted.
Az csak ostoba rajongás volt,
amiből később valódi barátság lett, de...
mindig is te voltál a legigazabb barátom.
Keserves volt idén távol lenni tőled.
Féltem, hogy végleg elveszítelek.
Bármelyikőtöket.
Megértem.
Ez az én ügyem Colinnal. Bocsáss meg!
Sok szerencsét!
Igen szerencsés, hogy Lady Whistledown a megfelelő percben publikált.
Köszönöm. Cowper, az a csitri! Van mersze!
A válság elhárult, semmi kétség.
De most el kell hárítanom a következőt.
Gondolja, hogy a héten kaphatnék audienciát a királynénál?
Attól tartok, nincs a legjobb kedvében.
Nem ajánlom,
hogy most beszéljen őfelségével Francescáról és Lord Kilmartinról.
Nem örül neki, hogy Whistledown ismét kicsúszott a karmai közül.
Francescának talán igaza volt. A bálon remek lehetőségünk nyílt volna rá.
Semmit nem tett helytelenül.
Mindig minden erőnkkel igyekszünk,
de nem cipelhetjük mindig a hátunkon a világ minden súlyát.
Nem önre vall ez a beszéd.
Bocsásson meg!
Talán meggyőzhetem őfelségét...
Erre nincs szükség.
Tudja, közös vonás önben és az öccsében
az az igen kedves igyekvés, hogy minduntalan segítsenek másokon.
De tudnia kell: az ön iránti törődésem nem függ a segítségétől.
Én ön mellett leszek, Agatha. Mindig.
Még ha egy gyermekem sem lesz már itthon, hogy segítsen.
Köszönöm, Violet.
Ez igen sokat jelent nekem.
Mióta tudod?
Láttam, hogy tegnap egy privát szobában voltál Penelopéval,
mielőtt rátaláltam.
- Unszoltam, hogy elmondja. - Elmondhattad volna.
Te meg azt, szerelmes vagy a barátnőmbe,
mielőtt jegyesekként belibbentek a szalonba!
Egészen tavalyig nem tudtam.
És túl bánatos voltam ahhoz, hogy beszéljek róla.
Már egy ideje próbáltam rávenni, hogy elmondja.
Majd azt gondoltam, miért...
miért keserítenélek el téged is?
Idén elég tisztességesen írt.
Éles nyelvű volt, kíméletlen,
de nem írt senkiről semmi megsemmisítőt. Ha igen, az illető megérdemelte.
Elfelejtetted, mit írt rólam a szezon elején?
Igen, az nem volt túl hízelgő.
Te már megbocsátottál neki?
Szeretnék.
Neked vajon menne?
Azt hiszem, különösen szerencsésnek tarthatod magad,
amiért még sosem voltál szerelmes.
Itt is vagyunk.
Itt lesz az esküvői reggeli?
Túl kicsinek tartja?
Hány embert hívunk meg?
Hadd mutassam meg, hogyan fogjuk elrendezni!
Arra gondoltam, hogy ez itt igazán a kedvenc...
Colin...
legalább rám néznél?
Anyám kíváncsi volt, hogy mostanában miért nem találkoztunk,
és nem akartam gyanút kelteni.
Lemondod az esküvőt?
Becsületes férfi vagyok.
És... intim viszonyban voltunk.
Tán ez is a terv része volt, hogy tőrbe ejts.
Nem akartalak tőrbe ejteni. Szeretlek.
Mi lesz a házasságunkból?
Az attól függ.
Ma reggel nem volt Whistledown.
Többé nem publikálsz?
Én...
Nem tudom.
Essünk túl az esküvőn,
aztán meglátjuk, mi lesz a frigyből.
Itt pedig lesz egy kvartett, vagy akár kvintett is.
Megkérdem, hogy a fiatalok
kérnek-e frissítőt erre a hosszú helyszínbejárásra.
Örülök, hogy Mr. Bridgertont itt látom ma.
Igen.
Nem árt, ha egy jegyespár együtt tölt némi időt az esküvő előtt.
Higgye el, Lady Bridgerton, nem tudom az okát!
Én sem tudom.
Uram!
Látogatója jött, amíg távol volt. Hagyott egy üzenetet.
Köszönöm.
„Kérlek, hadd magyarázzam meg! Tilley.”
Úgy terveztem, előbb
négyszemközt beszélek veled a Paullal való viszonyomról.
De aztán rajtakaptál minket, úgymond.
És pontosan miben áll ez a viszony?
A kapcsolatunk Mr. Suarezzel hasonló ahhoz,
mint amit veled ápolok.
Baráti, kötetlen
és néha intim.
És Mr. Suarez szeret intim viszonyba kerülni férfiakkal is.
Úgy vélte, felvillant köztetek egy bizonyos...
szikra.
Ismertem olyanokat, mint Mr. Suarez,
de én magam még sosem éreztem kísértést... ezelőtt.
Téged minden nő kísértésbe ejti?
Nem.
A világunk, amennyire ismerjük,
több ezer kilométerre terjed ki, sok millió ember él benne,
nekünk mégis azt kell hinnünk,
hogy csak azzal az alig ezer fővel érdemes szóba állni,
aki a Grosvenor Square szűk körzetében él.
Tollászkodunk, korzózgatunk.
Névjegykártyákat hagyunk, házasodunk.
A szabályokat követjük.
És ritkán kérdőjelezzük meg mindennek az értelmét.
Annyi minden van a társadalomban, ami természetellenes.
De a vonzalom két ember között,
legyenek bármilyen neműek, a legtermészetesebb dolog a világon.
Ha nem éreztél semmit Mr. Suarez iránt,
akkor folytassuk csak kettesben, te és én!
De tudnod kell...
hogy a személyzetem nagyon diszkrét.
Igen.
Asszonyom!
Lord Anderson van itt.
Jól van.
- Lady Bridgerton, örülök, hogy látom. - Én is, hogy önt, Lord Anderson.
Rég találkoztunk.
Túlságosan régen.
Kér süteményt? Egy teát?
Ó, nagyon örülnék neki.
- Hogy van? - Ó, én...
Nos... Francesca kissé távolságtartó velem
mostanában.
Tudta, hogy udvarlójával titokban eljegyezték egymást?
Erről nem hallottam.
- Gratulálok! - Köszönöm.
Még várjuk a királyné áldását, mielőtt bejelentjük.
Ez a várakozás sajnos meglehetősen hosszadalmas lehet.
Arisztotelész szerint:
„A türelem keserű, de a gyümölcse édes.”
Lady Bridgerton,
amint Francesca és Lord Kilmartin ügyei rendeződnek,
gondolja, hogy talán mi ketten
elindulhatnánk együtt egyfajta felfedezőútra?
Nincs ellenemre a felfedezőút.
De nem fogom tudni, hogy készen állok-e rá,
amíg az ügyek nem rendeződnek.
És nem én vagyok az egyetlen, akinek az ügyeit rendezni kell.
Levelet kaptunk Joanna nénitől.
Ma útnak indult, hogy eljöjjön érted. Úgy vélem, itt lesz egy-két héten belül.
Mama, kérlek!
Véget kell vetned ennek.
Semmit sem tehetek.
Apád megfenyegetett, hogy engem is vidékre küld, ha közbelépek.
Ha engem is száműz, nincs remény, hogy visszahozzalak az úri társaságba.
De hisz összedolgoztunk.
Mondtam neked, hogy kerüld azt a Bridgerton lányt.
Ha rám hallgatsz, kétlem, hogy ez megtörtént volna.
Miért kellett ilyen gonoszságokat írnunk Bridgertonékról?
Nem felelt volna meg más család?
Bridgertonékról olyan gyakran ír Whistledown,
hogy furcsa lett volna, ha meg sem említjük őket.
És persze nem ártott kissé helyre tenni őket.
Miért aggódsz most emiatt?
Talán hiba volt Eloise ellen fordulnom.
Ő az egyetlen, aki valaha igaz barátként fordult felém.
És hol van most, hogy vigaszt nyújtson?
Nem úgy neveltelek, hogy tudd:
ebben a világban mindenki csakis magáért felel?
Különösen a nők körében.
De igen.
Bölcsen tennéd, ha ezt észben tartanád.
Tudom, hogy inni hagyomány,
de ha a nemes vad berúg az esküvő előestéjén,
fennáll a veszélye, hogy lelövik.
Akkor tarts velem, így lesz más, lassabb célpont is!
Szerintem önnel egyikünk sem tud lépést tartani.
- Azt hittem, nem nagy ivó, Kilmartin. - Nem vagyok az.
Csak hát az édesanyjuk nem kedvel engem.
- Nem igaz, hogy nem kedveli önt. - Hagyd rám!
Lord Kilmartin, anyánk imádja önt.
De anyánk rajong a nagy ívű szerelmi történetekért is.
Mit tehetne? Adjon neki valami gyakorlatias tanácsot!
Megfontolhatná, hogy valami esztelenséget tesz.
Valami merészet. Mutassa meg valódi énjét!
Dobáljon köveket! Dobálja kövekkel Francesca ablakát!
Nem.
Az itt a gond, hogy túl tisztelettudó akar lenni.
Merészet?
Ha merésznek kell lennem, kell egy kis idő, hogy átgondoljam.
Azt hiszem, jobb, ha én is hazamegyek.
Fura érzés más klubjában inni.
Ne!
A nejemmel sok társasági eseményen voltunk.
Kimerültem.
Viszlát holnap, frissen és üdén!
Jöjjön!
Talán akkor mi is menjünk!
Menj csak! Jól jönne egy kis egyedüllét.
Minden rendben van?
És veled minden rendben?
Reméltem, hogy eljön az esküvője előtti estén.
Genevieve, Colin rájött.
Ó, jaj!
Az ön közreműködéséről nem tud.
Nos, az jó.
De ön hogy van?
Megkönnyebbültem... bizonyos értelemben.
Fájdalmas volt hordozni ezt a titkot.
De gyűlöl érte.
És minden joggal.
Hozzámegyek a férfihoz, akit szeretek, és...
nem tudom, méltó vagyok-e hozzá.
Volt pár meggondolatlan döntése annak idején.
Egy lány volt csupán, aki nem volt tisztában saját hatalmával.
- Ez felment? - Nem.
A múltba nincs visszaút.
Az ember csak annyit tehet, hogy hű marad a döntéseihez,
és előre tekint.
Folytatja az írást?
A héten visszafogtam magam Colin kedvéért.
De megpróbáltam abbahagyni, mielőtt megtudta, és...
úgy éreztem, elveszítem az énem egy részét.
Igaz szerelem nem létezik
anélkül, hogy előbb elfogadná az igazi énjét.
Az esküvő előestéjére!
Te mit keresel itt?
- Én csak... - Nem. Sőt, ne is felelj!
Nyilvánvaló, hogy valami titkos ügyletben mesterkedsz épp.
Nem akarom tudni.
És miféle „titkos ügyletben” mesterkedsz te,
egymagad az esküvő előtti estén?
Milyen jogon kérdezed tőlem ezt?
A sok titkolózás után, azok után, amiket az évek során írtál,
a károk után, amiket okoztál?
Igazad van.
Rájöttem, mekkora kárt okoztam, és igazán, rettentően sajnálom.
Mi járt a fejedben, amikor Eloise-ról írtál?
Védeni próbáltam őt. Most már tudom, milyen dőre voltam.
És amikor Miss Thompsonról írtál?
- Ahogy leleplezted. Tönkretetted. - Akkor téged védtelek.
- A szemembe kellett volna mondanod. - Tudom.
Vagy nem tisztelsz eléggé?
Egyértelmű, hogy nem,
azok után, amiket idén írtál rólam,
miszerint alig ismerem önmagam.
Akkor mire gondoltál?
Akkor csak
vissza akartam kapni a régi Colint.
Nem a sztoikus férfit, akivé váltál,
akinek nem számít senki, és nem kell semmi!
Te ez vagy.
A kedves és érzékeny, néha ingerlékeny, jószívű férfi, akit szeretek.
El kellett volna mondanom. Sok mindent meg kellett volna tennem.
És a magabiztossággal, amihez hozzásegítettél,
végre képes vagyok rá.
Akkor nincs szükséged Whistledownra.
Nem kell többé mögé bújnom, de nem mondom,
hogy minden érték nélkül való.
Tudod, mi a legmegalázóbb?
Hagytam, hogy a naplómról áradozz, mintha valami nagy író válhatna belőlem.
Amikor te mindvégig
publikáltál, és Mayfair-szerte elismert író voltál.
Az írásaidról mindent komolyan mondtam.
Veszélybe sodrod magad itt ma este,
és mindvégig ezt tetted a kettős életeddel.
- Óvatos voltam. - Esztelen voltál.
- Tudok vigyázni magamra. - Akkor mire kellenék?
Colin, szeretlek!
Szeretlek.
Ne mozdulj!
Holnap találkozunk.
- Tudom. Mondtam. - Igen.
Azt sosem felejtem el. Vagy egy jó játék. Mit gondolsz?
Hát itt vagy! Már épp aludni mentünk volna.
Nagyon késő van, Colin.
Kate!
Hol voltál?
Hát én kismiska vagyok?
Mit kerestek itt? Nem hittem, hogy holnapig találkozunk.
Édesanyád hívott minket korábbra. Hogy házassági tanácsot adjunk.
Hát tényleg mindent tud.
Mi folyik köztetek Penelopéval?
Rendben vagyunk.
Az erjesztett gyümölcs szaga, ami belőled árad, másra utal.
Ünnepeltünk.
Két pohár, az ünneplés. Egy egész üveg már segélykiáltás.
Inkább nem önteném ki nektek a lelkem, oly tökéletes a házasságotok.
Azt hiszed, tökéletes?
Hát nem az?
Most már boldogok vagyunk, de időbe telt, amíg idáig eljutottunk.
Az oltárig eljutni mindenképp.
Ti Penelopéval évek óta közel álltok egymáshoz.
Igen, de... már nem vagyok benne biztos, hogy igazán ismerem őt.
Mi történt?
Az nem a mi dolgunk.
Mindannyiunknak vannak titkai, vagy hibáztunk párszor életünk során.
Biztos van oka annak,
hogy Penelope oly sokáig olyan kedves volt neked.
Semmissé teszi mindezt bármi, amit mostanában megtudtál?
Akkor egyetlen hiba nem határozhatja meg az egész kapcsolatotokat.
A házasság kemény munkát igényel.
De megéri a fáradságot.
- A miénk nem is kemény munka. - Kimerítő vagy.
Vagy talán a késői óra teszi.
Holnap találkozunk a templomban.
Jó éjt!
Én is megittam egy üveggel az esküvőm előtt, a második előtt,
és csakis ünneplésképp.
Három nyers tojás reggel.
Nem az inasod hibája.
Beszöktem.
Azon az estén, amikor megszöktél... vagyis majdnem megszöktél,
fogalmam sem volt, mi elől menekülsz.
Tízéves voltam.
Annyit tudtam az otthonon kívüli világról, hogy veszélyes egy ifjú hölgy számára.
És azt gondoltam, ha rávehetnélek, hogy maradj még egy kicsit,
talán több időm lenne arra, hogy bizonyítsak neked.
Úgy érted, apánknak.
Úgy értem, neked.
Hallottam, becsmérelted azt a lányt, aki valaha voltál.
De már akkor is határozott voltál.
Már önmagában az a vágy, hogy el akartál szökni.
Mindvégig volt benned valami,
egyfajta bátorság, amiről én nem is álmodtam.
Annyiszor megbántam már, hogy nem szálltam szembe apánkkal!
Érted. Magamért.
Nem te vagy az egyetlen,
akivel éreztették, hogy kívánnivalót hagy maga után.
Miért nem mondtad el
ezt nekem eddig soha?
Mert nemcsak csodáltalak,
féltem is tőled.
A félelmetes lénytől, akivé váltam.
Talán tudat alatt jegyzeteltem apánk viselkedését.
Kicsit sem hasonlítasz rá.
A botot leszámítva.
- Bár a tiéd sokkal stílusosabb. - Ne cukkolj a botommal!
Neked jutott a család összes jó ízülete.
Keményen bántam veled.
Az életem végre csupa öröm.
És attól tartottam, hogy megfosztanál ettől.
Bármilyen örömre is vágyom,
abban remélem, hogy komoly részed lesz.
Beszélnem kell az inassal. Nem engedhet be minden látogatót.
Gyere! Esküvőre vagyunk hivatalosak.
Készen áll, hogy felvegye a ruhát?
Igen, Varley.
A legeslegszebb menyasszony leszel.
Önnel mi történt?
Felség, kificamítottam a bokámat, miközben egy kifutófiút üldöztem.
Értem. És mit derített ki?
Azt mondta...
Azt nem tudta, ki Whistledown,
de azt mondta, a legtöbb vevője Mayfairben él.
Ezért úgy gondolja, Lady Whistledown is ott lakik.
Köszönöm.
Utánanézünk.
Felség!
Hosszasan és erősen gondolkodtam
a szerzője felkutatásának dilemmáján,
és arra a következtetésre jutottam,
hogy Lady Whistledown
talán bizony nem is hölgy.
Tudja, felség,
a Lady Whistledown egy írói álnév,
ami arra enged következtetni, hogy a szerző talán férfi.
Köszönöm.
Ó, ez Lady Barragan, akinek az ebédjére, ne feledd, nem mentünk el.
És most annál jobban akar majd látni minket a következőn.
Imádom az esküvőket!
A miénk tökéletes volt.
És kezdődik is.
Készen állsz?
Kedves testvéreim!
Azért gyűltünk össze itt, Isten és e gyülekezet színe előtt,
hogy egyesítsük ezt a férfit és ezt a nőt a házasság szent kötelékében.
Akarod-e ezt a nőt feleségedül,
hogy együtt éljetek a házasság szent kötelékében?
Fogadod-e, hogy másra szemet nem vetsz, csak neki élsz,
míg a halál el nem választ?
Én, Colin Bridgerton
elfogadlak téged, Penelope Featheringtont
hites feleségemül,
hogy társad és támaszod legyek.
Én, Penelope Featherington
elfogadlak téged, Colin Bridgertont
hites férjemül,
hogy társad és támaszod legyek.
E gyűrűvel hitvesemmé fogadlak.
Testemmel szolgálni foglak.
És kezeiteket egyesítvén
ezennel házastársakká nyilvánítalak benneteket
az Atya, a Fiú és a Szentlélek nevében.
Ámen.
Mama, igazán kitettél magadért.
Tetszik?
Igazán... káprázatos.
Gratulálok, Penelope!
Kivételesen... csinos menyasszony vagy.
Elmondod, hogy valójában mit gondolsz?
Valóban így gondolom.
Köszönöm.
Gyönyörű volt az esküvő!
Köszönöm, Hyacinth.
Penelope meseszép volt!
Miért bambulsz így?
- Hát ez... - Csodás esküvői reggeli.
Marcus és én együtt érkeztünk, de a rengeteg vendég miatt
hamar szétváltunk.
Jobb már a kedve?
Igen.
Ha békét köt, megkönnyebbül.
Talán tehetne egy próbát.
Ez a szándékom.
Veled minden rendben?
Láttam, hogy a szertartáson sírtál.
Csak újabb barátot vett el tőlem a házasság.
Vagy por ment a szemembe.
Melyik testvéredet kedveled a legjobban?
Gregoryt, egyértelműen.
Ó. Nos, ez érthető.
De tudom, hogy jut elég hely a szívedben nekünk, többieknek is.
A szeretet nem véges, Eloise.
A Penelopéval való barátságod igen szerencsés dolog.
A Colinnal való is.
Itt is nagyon sok a por.
Bocsáss meg! Most elmegyek pezsgőért.
- A teája, kisasszony. - Segítenie kell.
Nagyon örülnénk, ha eljönnének.
Mindenképp igyekszünk ott lenni.
- Hát persze. Jó szórakozást! - Csodálatos!
- Köszönjük. - Köszönjük.
Mr. és Mrs. Mondrich?
Igen.
- Mikor írt Edwina? - Jött egy levél, mikor hazaértünk.
Azt írja, hogy az új férje
nemcsak lelkesen olvas, de megszerettette vele
a természetet is.
- A húgoddal? - Megdöbbentő.
Még lovagolni is elment vele.
Annyira irigy vagyok!
El sem tudod képzelni, milyen bájos a városunk Indiában.
Olyan régen lovagoltam már ott!
Szeretném látni a helyet.
Sőt, minél előbb megnézném.
- A baba érkezése előtt. - Most?
Persze, egy nap elmennék oda veled,
de több hónap az út.
Igen, és ha most megyünk, ott lesz időnk felkészülni a szülésre.
Nézd, tudom, mennyire szereted az itteni életünket.
Teljes mértékben a családunk részévé váltál.
Mégis úgy érzem, hogy valami hiányzik.
Mi lesz édesanyáddal?
Lemarad az unokája születéséről.
A mi gyermekünk... mindig is Bridgerton lesz.
De szeretném, hogy tudja, hogy Sharma is,
és hogy honnan jött.
És fontos, hogy én is tudjam, hogy mindezt megoszthassuk a gyermekünkkel, együtt.
Anyám meg fogja érteni.
És visszatérünk majd.
Ne akard, hogy jobban szeresselek! Nem bírnám elviselni.
- Csodálatos! Minden jót! - Köszönöm.
Penelope, jól érzed magad?
Nagyon is. Bár ez az egész egy kicsit lehengerlő.
Nos, az esküvők célja sosem a nászpár öröme és kedvtelése,
még akkor sem, ha a pár között minden rendben van.
Köszönöm.
Hogy magam rendezhettem el mindent.
Magától nem kerekedett volna esküvő. Nem volt időm beleavatkozni.
Bármi is a gond,
tudom, hogy megoldjátok majd.
A lényeg az, hogy immár házasok vagytok.
- Talán... - Én...
Elmehetnénk innen?
Oly sok időt töltöttem e falak tövében. És...
- Többé nincs kedvem hozzá. - Hova menjünk?
Talán...
középre.
Nem hiszem, hogy tudnék még több vendéget üdvözölni.
Akkor talán táncolhatnánk.
Ez egy esküvői reggeli.
- Még nem ment le a nap. - Tudom.
De a napfényben szeretnék táncolni a férjemmel.
A templomban táncolhattunk. Itt nem?
Hát jó.
Táncolna velem?
Lord Kilmartin! Csak nem gondolja komolyan.
Miért ne?
Nem hittem, hogy szeret táncolni.
Talán nem szeretek.
De talán mindkettőnknek bátrabban meg kellene mutatnunk magunkat.
Lady Bridgerton!
Köszönöm a meghívást!
Ó, Lord Anderson, örülök, hogy csatlakozott hozzánk.
Méghozzá a nővérével.
Igen. Minden ügyünket rendeztük.
És ön?
Azt hiszem, az én ügyeim is lassan rendeződnek.
- Ez túl sok. - Szerintem szépen mozognak.
Nem. Ők.
A családunk boldog, és együtt van.
Ezt ne vedd természetesnek!
Őfelsége, a királyné.
- Itt van a királyné. - Mit keres itt?
Lady Featherington!
Felség!
Aki nem Bridgerton, távozhat.
Most.
Penelope!
Te már Bridgerton vagy.
Valakinek ebben a teremben rejtegetnivalója van.
És addig nem megyek el,
amíg elő nem lép, és fel nem fedi magát.
Minél tovább késlekedik, annál ingerültebb leszek.
Lépjen előre!
Vallja be!
Én volnék az.
Enyém a titok.
Ön?
Igen.
Lord Kilmartin jegyese vagyok.
Lekötelezett felséged érdeklődése a kilátásaim iránt.
Annyira, hogy nem volt bátorságom nyilatkozni.
De szeretem Lord Kilmartint.
És hozzá kívánok menni.
Már persze felséged áldásával,
természetesen.
Ez nem nagy rejtély, Miss Francesca.
Az ön romantikus érzékenysége számomra már egy ideje nyilvánvaló.
Nincs szükségük az áldásomra.
De nem ezért vagyok itt.
Whistledownról beszélek.
Tudom, hogy itt van ebben a teremben.
Tavaly már közel voltam.
Gyötrelmesen közel.
És most, pont, amikor a Cowper lány hazugságokat tesz közzé erről a családról,
Whistledown hirtelen publikálni kezd.
Bizonyára sejtette, Miss Cowper mit szándékozik közzétenni.
Ez az, ami felzargatta őt a rejtekhelyén. És miért?
Nyilván mert önök közül való.
Felség!
Biztosíthatom, ha ilyesmi történne otthonomban,
tudnék róla,
és már régen véget vetettem volna neki.
Hát jó.
Tartsa a száját még egy éjszakán át!
Hamarosan úgyis megoldom a nyelvét.
Nem tudtam, segítene vagy ártana-e, ha szólnék.
Jó, hogy hallgattál.
De ez bizonyára jel arra, hogy mi a helyes út.
Ideje feladnod a lapodat.
Nem?
- Colin, én... - Végül úgyis megtalál.
És amíg Whistledown vagy, e hazugság mindannyiunkat beárnyékol majd.
Tudod, milyen érzés az,
hogy sehol nem lehetsz igazán önmagad?
Te ezt nem tudhatod, mert nem vagy nő.
Te az lehetsz, aki csak lenni akarsz,
míg a nők kénytelenek elrejteni azon részeiket,
melyeket a világ nem fogad el.
Én Whistledown vagyok.
Ezen nem változtatok.
Ezt nem fogadhatom el.
Colin, ez a nászéjszakánk.
Ma éjjel a kanapén alszom.
Megkeresem a kocsinkat.
Minden rendben lesz.
Hidd el!
Mr. Bridgerton!
Benedict!
Örülök, hogy újra látlak.
Vagyis mindkettőtöket.
Gondolkodtam az ajánlatodon.
És?
Nos...
W. SMITH & SONS NYOMDA
Üdv, hölgyem!
Útbaigazításra van szüksége?
Nem. A fizetségemért jöttem.
A Whistledownért, amit itt nyomtak múlt héten. Amit a Cowper-házból hoztak.
Múlt héten nem nyomtak itt Whistledownt. Korábban sem.
Hát jó.
Három másik nyomdában próbáltam már. Biztos nem lehet sokkal több.
De ön nem ő, ugye?
Mindig is kíváncsi voltam rá.
A korábbi nyomdámban neki nyomtattak.
Bár ott azt mondták, vörös hajú.
És mi mást mondtak még?
A feliratot fordította: Büki Gabriella